Справа № 626/1948/17
Провадження 1-кп/910/56/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

08 грудня 2020 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання ОСОБА_4 
за участі 
прокурора ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування грошового стягнення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2017 року за № 42016000000001569, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоукраїнка, Звенигородського району Черкаської області, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду в цій справі від 1 грудня 2020 року частково задоволено клопотання прокурора, накладено грошове стягнення на обвинуваченого ОСОБА_6 за неявку без поважних причин за викликом суду 23 жовтня 2020 року, 27 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року у розмірі 2-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4540 грн. 00 коп., відмовлено в задоволенні клопотання прокурора в частині приводу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні подав клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення, в якому просив суд скасувати зазначену ухвалу від 1 грудня 2020 року, вважаючи накладення грошового стягнення безпідставним. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав електронним шляхом до канцелярії суду заяву, у якій просив відкласти судові засідання, призначені на 08, 09, 11 грудня 2020 року, у зв`язку з його хворобою. Обвинувачений уважав за можливе розглядати клопотання про скасування грошового стягнення за відсутності свого захисника. 
Обґрунтовуючи клопотання, обвинувачений надав у судовому засіданні ряд копій медичних документів та оригінали підписаних ним клопотань про перенесення судових засідань з об`єктивних причин від 28 жовтня 2020 року, 03 листопада 2020 року, 26 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року.
На пропозицію суду надати оригінали документів, передбачених ст. 99 КПК щодо підтвердження поважності причин відсутності, обвинувачений надав оригінал медичної довідки від 23 жовтня 2020 року та роздруківку результату аналізу від 24 листопада 2020 року. Уважав надані документи достатніми для підтвердження поважності причин його неявки в судові засідання та безпідставності накладення грошового стягнення. Також стверджував, що лікарняні листи надані ним за місцем роботи, в тому числі, останній, зі звільненням від роботи за хворобою до 7 грудня 2020 року включно, – здано за місцем роботи 7 грудня 2020 року, за день до судового засідання, тому він не може надати суду оригінали документів, але він надає їх копії. 
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, уважав, що документи в оригіналах не надані, а надана довідка – не є зареєстрованою.
Заслухавши думки сторін, дослідивши клопотання та надані обвинуваченим документи, суд приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до оригіналу довідки від 23.10.2020, виконаної рукописним способом, скріпленої печаткою лікаря та штампом і печаткою КП ЦПМСД № 2 Полтавської міської ради, ОСОБА_6 оглянутий лікарем з приводу ГРВІ, підозри на COVID-19; непрацездатний з 7.10.2020 по 23.10.2020, на даний момент в закладі відсутні бланки листків непрацездатності; з 24.10.2020 працездатний.
Таким чином, суд уважає, що обвинуваченим підтверджено поважність причини неявки за викликом суду в судове засідання 23 жовтня 2020 року. 
Щодо неявки в судові засідання 27 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Обвинуваченим надано три фотокопії лікарняних листів (від 07.10.2020, від 21.10.2020 та один – без дати), які ніким не засвідчені, копію довідки від 23.10.2020, дві фотокопії певного документа, за яким неможливо розібрати написане (на фотокопії дописано від руки: «18.11.2020 Лівобічна в/дольова пневмонія» без підпису та печатки, проте відповідний напис зроблений від руки на роздрукованій фотокопії документа, і не є частиною документа), копію листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, від 28.10.2020 № ЕП-03/829/2020-вих із запрошенням на Спільні збори місцевих загальних судів Полтавської області, роздруківку результату аналізу № 066181 від 27.11.2020, на якій друкарським способом відтворено підпис, без засвідчення оригінальним підписом та/або печаткою. 
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 99 КПК, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа; для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо: 1) оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надає; 2) оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; 3) оригінал документа знаходиться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони.
Обвинуваченим не обґрунтовано неможливість надання оригіналів документів щодо поважності його неявки в судові засідання 27 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року жодною з обставин, передбачених ч. 5 ст. 99 КПК. Тому суд уважає, що такі документи мають бути надані лише в оригіналах. Не може бути підтвердженням поважності причин неявки в зазначені дати і роздруківка результатів аналізу від 27 листопада 2020 р., на якій відсутні оригінальний підпис та/або печатка медичного закладу, що унеможливлює встановлення оригінальності цього документа. Окрім того, суд звертає увагу на те, що в копії лікарняного листа, якою обвинувачений обґрунтовує поважність неявки в ці судові засідання, не зазначена дата його видачі. Щодо твердження обвинуваченого про те, що він за день до судового засідання надав цей лікарняний лист на роботу, і тому не має можливості надати його або будь-який інший документ суду для огляду в оригіналі, суд, із урахуванням ч. 1, 2 ст. 22, ст. 99 КПК, уважає, що обвинуваченому нічого не перешкоджало пред`явити цей лікарняний лист в оригіналі в судовому засіданні 08.12.2020, а потім – здавати за місцем роботи.
Не підтверджують поважність причин неявки за викликом суду в зазначені дати і решта наданих до суду документів – оригінали клопотань обвинуваченого про перенесення судових засідань з об`єктивних причин від 28.10.2020, 03.11.2020, 26.11.2020, 30.11.2020, згаданий лист Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області.
Тому суд уважає, що обвинувачений не підтвердив належними та допустимими доказами поважність причин його неявки за викликом суду в судові засідання 27 листопада 2020 року та 01 грудня 2020 року. 
Суд бере до уваги, що при накладенні грошового стягнення в ухвалі суду від 01 грудня 2020 року було враховано неодноразовий та повторний характер неявки обвинуваченого. Обвинуваченим підтверджено поважність причини неявки за викликом суду в судове засідання 23 жовтня 2020 р., однак, не підтверджено поважність причин неявки в судові засідання 27 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року. Тому такі ознаки як повторність (ухвалою суду від 04 червня 2020 року в цій справі неявку обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання 04 червня 2020 року визнано такою, що здійснена без поважних причин, та накладено грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та неодноразовість щодо неявки обвинуваченого в судові засідання 27 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року зберігаються. 
Тому суд доходить висновку про те, що обвинуваченим не доведено безпідставність накладення грошового стягнення, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 147 КПК, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 22, 42, 110,139,144, 147, 318, 323, 372 КПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення від 1 грудня 2020 р. – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
       
Головуючий суддя                                                                         ОСОБА_1 

Судді                                                                                               ОСОБА_3    

                                                                                 ОСОБА_2