ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 р. 	Справа № 480/1120/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                        Бершова Г.Є.,
суддів:                                                            Катунова В.В., Ральченка І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року по справі № 480/1120/20 (головуючий 1 інстанції Соп`яненко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
При зверненні до суду з позовом позивач виклав позовні вимоги таким чином: просив зобов`язати відповідача перерахувати розмір пенсії з дня звернення, а саме: з 10.04.2013, врахувавши для розрахунку пенсії стаж 59 років 4 місяці 4 дні, проіндексувавши суму невиплаченої різниці згідно офіційного рівня інфляції в Україні з 10.03.2013.
Ухвалою суду від 24.02.2020 позовну заяву було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 160 КАС України. Було запропоновано уточнити позовну заяву виклавши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги.
13.03.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та сплатити пенсію з 1986 року з урахуванням страхового стажу з 1986 по 1995р. 54.833/49.833+5 років/, з 1995 по 2004р. 57.833/54.833+3 роки/; з 2004 р. по 2013р. -59.333/57.833+1.5/; з 2013р. по 08.11.2019-59.333/57.833+1,5/, провести індексацію невиплаченої своєчасно пенсії відповідно до рівня інфляції в Україні.
У зв`язку з відсутністю обґрунтування уточнених позовних вимог ухвалою від 17.03.2020 було продовжено позивачу строк на усунення недоліків поданого позову.
27.03.2020 на виконання ухвали суду позивачем подано уточнену позовну заяву, у якій він втретє змінив позовні вимоги, виклавши їх наступним чином: просив зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити 10% надбавку на пенсію у розмірі 120 рублів із 09.10.1986 по 1991 рік на загальну суму 720 рублів за 5 років; зобов`язати відповідача перерахувати та сплатити пенсію із 09.10.1986 по 08.11.2019, урахувавши страховий стаж станом на 31.12.2013 - 59 років, 4 місяці, 4 дні (59,333), встановлений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 18.12.2019, а також провести індексацію своєчасно не виплаченої пенсії відповідно до рівня інфляції в Україні.
Ухвалою Cумського окружного адміністративного суду 01.04.2020 позовну заяву було залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду з позовом та відсутності обґрунтування частини позовних вимог. Запропоновано подати клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску такого строку та надати обґрунтування позовних вимог в частині вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 1986 по 1991 роки з урахуванням стажу, визначеного у 2013 році.
22.04.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява, у якій позивач вкотре змінив позовні вимоги: просив зобов`язати відповідача
- згідно з постановою 2-го апеляційного суду від 08.11.2019 збільшити пільговий стаж на 5 років за списком №1, а саме - із 10 років на 15 років. А страховий стаж - на 5 років (до 45,833), починаючи з 09.10.1986.
- керуючись постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій", п. 19, призначити пенсію у максимальному розмірі для пенсії за віком як особі, яка пропрацювала 15 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, у сумі 140 рублів на місяць, починаючи з 09.10.1986. Відповідно до п. 20 "а" призначити 10% надбавки до пенсії, таким чином сума пенсії становитиме 154 рублі, починаючи з 09.10.1986.
- визначити етапи збільшення страхового стажу за період з 09.10.1986 по 08.11.2019 та врахувати дану обставину при перерахунку пенсії;
- перерахувати розмір пенсії з 09.10.1986 по 08.11.2019. Різницю у нарахуванні пенсії індексувати відповідно до рівня інфляції в Україні та сплатити.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині вимог  про зобов`язання згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2019 збільшити пільговий стаж на 5 років за списком №1, а саме - із 10 років на 15 років. А страховий стаж - на 5 років (до 45,833), починаючи з 09.10.1986.
Повернуто позовну заяву   ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області  частині вимог  про зобов`язання призначити пенсію у максимальному розмірі для пенсії за віком як особі, яка пропрацювала 15 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, у сумі 140 рублів на місяць, починаючи з 09.10.1986. Відповідно до п. 20 "а" призначити 10% надбавки до пенсії, таким чином сума пенсії становитиме 154 рублі, починаючи з 09.10.1986; визначити етапи збільшення страхового стажу за період з 09.10.1986 по 08.11.2019 та врахувати дану обставину при перерахунку пенсії; перерахувати розмір пенсії з 09.10.1986 по 08.11.2019. Різницю у нарахуванні пенсії індексувати відповідно до рівня інфляції в Україні та сплатити.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі №480/1907/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні ПФУ в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено позовні вимоги.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування до пільгового стажу для нарахування пенсії на пільгових умовах    за Списком № 1     ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`яти років роботи на виборній посаді в Сумському об`єднаному Всесоюзному хімічному товаристві ім. Д.І. Мендєлєєва за період з 03.08.1979 р. до 01.07.1993 р. та не перерахування розміру його пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу для нарахування пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`яти років роботи на виборній посаді в Сумському об`єднаному Всесоюзному хімічному товаристві ім. Д.І. Мендєлєєва за період з 03.08.1979 р. до 01.07.1993 р. та перерахувати розмір пенсії з включенням до пільгового стажу п`яти років роботи на виборній посаді.
На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням ПФУ в Сумській області проведено перерахунок пенсії позивачу з дати набрання рішенням у справі №480/1907/19 законної сили - 08.11.2019.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та уточнених позовних заяв, підставою для звернення до суду з даним позовом фактично є незгода позивача з тим, що перерахунок на виконання рішення суду проведено з 08.11.2019, а не з 10.04.2013 або з 31.12.2013 (як зазначено у позовній заяві у першій редакції), та не з 09.10.1986 - дати призначення позивачу пенсії (як зазначено у наступних редакціях позовної заяви).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підставою для звернення до суду з цією позовною заявою було невиконання відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приписами ст. ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме:
- зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч. 1-2 ст. 267 КАС України);
- визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).
При цьому, зміст статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про виокремлення таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України ).
Отже, наведені норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для їх застосування є саме невиконання рішення суду, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
З врахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
При цьому, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення.
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання вказаного рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
На підставі наведеної норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у частині вимог про зобов`язання відповідача згідно з постановою 2-го апеляційного суду від 08.11.2019 збільшити пільговий стаж на 5 років за списком №1, а саме - із 10 років на 15 років. А страховий стаж - на 5 років (до 45,833), починаючи з 09.10.1986, оскільки такі вимоги пов`язані з виконанням судового рішення, тому не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію у визначеному у позовній заяві розмірі, починаючи з 09.10.1986, визначити етапи збільшення страхового стажу за період з 09.10.1986 по 08.11.2019, перерахувати пенсію з 09.10.1986, проіндексувавши різницю, слід зазначити наступне. 
Відповідно до п. 1 ч. 4  ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено  без руху, у становлений судом строк.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві  у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
В ухвалі суду від 01.04.2020 про залишення позовної заяви без руху позивачу було запропоновано  обгрунтувати з яких підстав стаж, визначений у 2013 році повинен зараховуватися у періоді з 1986 по 1991 роки. 
Такого обгрунтування на виконання вимог ухвали не було наведено. Натомість подана позовна заява із новими позовними вимогами. 
За таких обставин, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху у цій частині позивачем не виконано.
Також ухвалі суду від 01.04.2020 про залишення позовної заяви без руху суд зазначив, що вимоги в частині правовідносин, які виникли при призначенні у 1986 році пенсії заявлені із пропуском строку звернення до суду з позовом. У зв`язку з цим позивачу було запропоновано подати клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом. 
Такого клопотання подано не було. 
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
При визначенні початку цього строку до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення, тобто, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.  
Позивач просить зобов`язати відповідача призначити пенсію з 09.10.1986 року. З цієї ж дати визначити етапи збільшення страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії.
Враховуючи  характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач мав реальну можливість дізнатися про наявність порушень, допущених при призначенні пенсії, з дати її отримання вперше, тобто з 1986 року. Будь-яких обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому звернутися з позовом в строк, позивач не повідомив. 
Суд зазначає, що перебіг строку на оскарження дій відповідача, допущених при призначенні у 1986 року пенсії розпочався не з часу набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/1907/19, оскільки у цій справі предметом позову була правомірність дій відповідача, пов`язаних із розглядом заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії. Зі змісту постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2019 вбачається, що така заява була подана у січні 2019 року, а 07.03.2019 відповідачем на неї була надана відповідь. 
Частина 2 статті 122 КАС України пов`язує перебіг такого строку не лише з моментом, коли позивач фактично дізнався про своє порушене право, а і з часом, коли позивач повинен був дізнатися про таке порушення, тобто коли позивач мав реальну можливість дізнатися про розмір пенсії, яку він отримує та ознайомитись із матеріалами пенсійної справи.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач обрав спосіб захисту, який полягає у зобов`язанні відповідача з 09.10.1986  призначити йому пенсію у більшому розмірі, ніж визначено при призначенні пенсії. Тобто спірні правовідносини виникли у 1986 році. Позивач до суду з позовом звернувся через 34 роки з моменту, коли повинен був дізнатись про порушення свого права, тобто зі значним порушенням строків звернення до суду з позовом. Враховуючи сутність спірних правовідносин із розміром пенсії позивач був обізнаний, оскільки отримував її щомісячно протягом 34 років. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  неповажність причин пропуску строку звернення до суду.
Суд також вважає необхідним зазначити, що до спірних правовідносин не застосовуються положення ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до якої суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Вказана норма передбачає виплату за минулий час без обмеження строком сум призначеної, але не виплаченої пенсії. Пенсія у спірному розмірі не була призначена позивачу у 1986 році.
Спірні правовідносини, які виникли у 1986 році не пов`язані з перерахунком пенсії та виникли не у зв`язку з наданням додаткових документів.  Також вони не пов`язані з виплатою вже нарахованої  пенсії, а пов`язані саме з призначенням пенсії. 
Враховуючи неповідомлення позивачем причин пропуску строку звернення до суду з позовом, позовна заява у зазначеній частині вимог підлягає поверненню позивачу.
Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року по справі № 480/1120/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко