Справа № 446/405/17                                Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А. 
Провадження № 22-ц/811/1937/20                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Сеньків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року забезпечено позов та до розгляду справи по суті заборонено відчужувати нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 .
У січні 2020 року ОСОБА_1  звернулася до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна.
В обґрунтування клопотання покликається на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у справі № 446/405/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та змінено рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості та стягнуто таку в розмірі 235 531,80 грн. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року в даній справі забезпечено позов шляхом заборони відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. Зазначає, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 листопада 2018 року у справі №446/708/18, яке вступило в законну силу, скасовано рішення Добротвірської ТЕС від 04.04.2008 року за № 112 «Про передачу житлових квартир у власність громадян» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 та переведено зазначену квартиру до комунального житлового фонду. Стверджує, що на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт постановою державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Вважає, що у заходах забезпечення позову відпала необхідність, оскільки строк їх дії вичерпано, а квартира вибула з власності боржника. З наведених підстав просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, які прийняті у справі № 446/405/17, а саме, квартири АДРЕСА_2 . 
Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що визнання недійсною приватизації квартири, свідчить про те,що він не є її власником, а відтак на неї не може бути накладено арешт. Вважає, що судові рішення є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і підлягають до виконання на всій території України. Однак суд не навів аргументів, на підставі яких ним було проігноровано згадані судові рішення, які є обов`язковими до виконання, а твердження стягувача про відкриття касаційного провадження на згадане судове рішення не спростовує обов`язковості останнього, враховуючи, що судом касаційної інстанції не зупинено його виконання. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів виконання постанови Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року, а заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення суду, відтак відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.
Пункти 1, 2, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачають, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року забезпечено позов та до розгляду справи по суті заборонено відчужувати нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 535 045,65 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 535 0,45 грн. та 320 грн. Продовжено дію заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року, протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргової розписки вчиненої під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 535 045,65 грн. та судового збору в розмірі 5670 грн. змінено. Стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 235 531,80 грн. та 2495 грн. судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3531 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги. В решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2019 року апеляційну скаргу Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області залишено без задоволення, ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. 
Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. (ч. 8 ст. 158 ЦПК України).
Постановою державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 16 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59820915 з виконання виконавчого листа № 446/405/17 від 07.08.2019 року, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 235531.80 грн. та 2495 грн. судових витрат та 320 грн. 
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Враховуючи вищенаведене, те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання рішення суду, наявність відкритого виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 446/405/17 від 07.08.2019 року, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 235531.80 грн. та 2495 грн. судових витрат та 320 грн., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, така є законною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 05.11.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О. 

Судді: Ванівський О.М. 

Цяцяк Р. П.