ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4896/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року у справі № 160/4896/20 (суддя І інстанції – Захарчук-Борисенко Н.В.)
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити з 1 березня 2018 року пенсії позивачу, згідно з довідкою Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 1 березня 2018 року на підставі рішення суду від 24.02.2020 року, справа № 160/12765/19;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 1 березня 2018 року пенсію позивачу згідно з довідкою Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної   підтримки   про   розмір   грошового   забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 1 березня 2018 року на підставі рішення суду від 24.02.2020 року, справа № 160/12765/19, а також доплатити пенсію за період починаючи з 1 березня 2018 року з урахуванням її щомісячного основного перерахованого розміру у сумі 100 % та раніше сплачених коштів та компенсацій за затримку виплати частини пенсії на індекс інфляції до дати фактичної виплати доплати пенсії згідно Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року (запланована затримка виплати).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року позов задоволений.
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що процедури призначення та перерахунку пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262), є різними за змістом та механізмом їх проведення. Зазначає, що пункти 1, 2 постанови КМУ № 103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатка 2 до Порядку № 45 визнані протиправними та нечинними рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019. Отже, визнання нечинним з 05.03.2019 пунктів 1, 2 постанови № 103 не може бути наслідком визнання протиправними дій Головного управління щодо перерахунку пенсії та виплати перерахованих саме з 01.01.2018 коштів, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною постанови № 103. У зв`язку цим, відповідач, виплачуючи у період з 01.01.2018 по 31.12.2018/ 50% підвищення пенсії позивача, а з 01.01.2019 – 75 % підвищення до пенсії позивача, перерахованої з 01.01.2018 згідно з постановою № 103 та № 704 діяло відповідно до п. 2 постанови № 103 та не порушувало вимоги ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений постановою  КМУ № 103.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262).
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.
05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом позивачу видано довідку від 07.03.2018 № ФД 97131 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, відповідно до якої за нормами, чинними на 01.03.2018, за посадою старший військовий представник 2537 ВП МО (Байконур) розмір посадового окладу позивача становить 6480 грн, оклад за військовим званням (підполковник) 1410 грн, надбавка за вислугу років (50%) 3945 грн. Всього 11835 грн.
26.06.2019 позивач, посилаючись на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та зміни до пункту 5 і додаток 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, звернувся до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про оформлення довідки про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 для перерахунку та виплати пенсій, а саме: надбавки за умови режимних обмежень – 100% окладу, надбавки за особливі умови служби 25% окладу, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50% окладу, премії у розмірі 90 % посадового окладу.
Листом від 08.07.2019 № 7/12085/4 Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив позивача, що Міністерство оборони України надіслало до Міністерства соціальної політики України запит про надання роз`яснення стосовно встановлення розмірів грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 за справою № 826/3858/18, яке набрало законної сили. Відповідь буде доведено після її отримання. Для призначення пенсії особам звільненим з військової служби після 01.03.2019 до складу грошового забезпечення, враховуються усі види грошового забезпечення, передбачені ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у розмірах, визначених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.
Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся з позовом до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 160/12765/19 позов задоволений частково, а саме: 
- зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 1 березня 2018 року.
У задоволенні іншої частині позову відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 160/12765/19 в частині задоволених позовних вимог скасовано, та прийнято нове рішення в цій частині, а саме:
- зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
03.03.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив: повідомити порядок виконання рішення суду від 24.02.2020 по справі № 160/12765/19; виконати пункти 23, 24 Порядку Постанови ПФУ від 30.01.2007 № 3-1, оформити додаток 5 – список осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії на підставі Постанови КМУ № 704, ст. ст. 43, 51, 63 Закону України № 2262, ст. 9 Закону України № 201, пунктів 2, 3 Порядку Постанови КМУ №45, з урахуванням доданих документів і рішення суду від 24.02.2020 по справі № 160/12765/19, станом на 01.03.2018, для отримання довідки грошового забезпечення від ДОТКСП для перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок і премій); перерахувати і виплатити з 01.03.2018 пенсію на основі нової довідки ДОТКСП згідно рішення суду від 24.02.2020 по справі № 160/12765/19 і Порядку Постанови ПФУ № 3-1. (а.с. 12)
Листом ГУ ПФУ № 4475-4124/Б-03/8-0400 від 31.03.2020 позивачу повідомлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 по справі № 160/12765/19 Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки дійсно було зобов`язано скласти та подати до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з урахуванням розміру посадового окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019, проте суд не зобов`язав Головне управління вчинити дії для проведення перерахунку пенсії позивача за вислугу років відповідно до Закону № 2262 здійснити перерахунок пенсії згідно із зазначеною вище довідкою. (а.с. 13)
15.07.2020 на виконання судового рішення у справі № 160/12765/19  Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлено та направлено до пенсійного органу довідку № ФД 97131, в якій вказані основні види грошового забезпечення (посадовий оклад – 6480 грн, оклад за військовим званням підполковник– 1410 грн, надбавка за вислугу років 50 % – 3945, надбавка за особливості проходження служби 65% - 7692,75 грн, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 20% - 1296 грн, премія 35% - 2268 грн).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФД 97131 з 1 березня 2018 року, та з вимогою нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, зокрема до додатку 2 Порядку № 45, визнані судом протиправними та нечинними, а тому з 05.03.2019, тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка була чинною до вказаних змін. Разом з тим, порядок дій, які повинні вчинити, у даному випадку ГУПФУ в Дніпропетровській області та Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився. Суд вказав, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України, відтак з огляду на те, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, зважаючи на те, що перерахунок пенсії позивача у квітні 2018 року проведений на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка не містила усіх складових, дійшов висновку, що відповідач після одержання від Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідки від 15.07.2020 № ФД 97131 зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсіі ОСОБА_1 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, військовослужбовців, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету   Міністрів України    надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затвердив Порядок № 45.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Колегія суддів зазначає, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45.
Проте, зміни внесені постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 – дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема відповідний територіальний орган Міністерства оборони України та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. 
Зокрема, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі – довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Тобто, на державний орган, з якого особа були звільнена зі служби покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку  за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.
При цьому колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.
Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.
Як вказувалось вище, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).
При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Отже, з 05.03.2019 – з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України. 
Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від державного органу, з якого особа звільнена, у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. 
Таку правову позицію сформував Верховний Суд при розгляді зразкової справи № 160/8324/19.
Проте, суд першої інстанції помилково, не враховуючи висновок Верховного Суду у зазначеній вище зразковій справі та не встановивши, що станом на день прийняття ним рішення 9 червня 2020 року нова довідка ще взагалі не була складена та не направлялась відповідачу, позов задовольнив повністю і зобов`язав пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивачу з 1 березня 2018 року.
Натомість, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року у справі 160/12765/19 зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та надати до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та постанови КМУ № 704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
На виконання вказаного судового рішення Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено та направлено до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення від 15.07.2020 № ФД 97131, проте пенсійний орган перерахунок пенсії позивачу не проводить, мотивуючи це тим, що суд у справі 160/12765/19 не зобов`язував його вчиняти жодних дій щодо цієї довідки.
Враховуючи висновок Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19, а також те, що на виконання судового рішення у справі № 160/12765/19 Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України складено та направлено відповідачу нову довідку про розмір грошового забезпечення від 15.07.2020 № ФД 97131, апеляційний суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ після одержання зазначеної довідки відповідно до вимог статей   43 і   63 Закону № 2262-ХІІ   та   статті 9 Закону № 2011-ХІІ зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу.
При цьому, доводи відповідача в апеляційній скарзі стосовно неприйняття нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки по-перше, визнання протиправними та нечинними вказаних норм не позбавляє позивача права на перерахунок його пенсії у зв`язку із зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення; по-друге, порядок та розміри, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, встановлений Порядком № 45 і після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18 не змінювався.
Згідно із частинами другою і третьою   статті 51 Закону № 2262-ХІІ   перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Оскільки перерахунок пенсії позивачу не проведений своєчасно у зв`язку з протиправною бездіяльністю спочатку Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який не направляв до пенсійного органу нову довідку про складові грошового забезпечення, а потім – відповідача у справі, який вважав, що підстави для перерахунку пенсії за новою довідкою відсутні, то, зважаючи на приписи ч. 3 ст. 51 Закону № 2262, колегія суддів приходить до висновку, що перерахунок пенсії за довідкою від 15.07.2020 № ФД 97131 позивачу повинен бути проведений без обмеження строком, тобто з 5 березня 2019 року.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).
Згідно з ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Наведені норми свідчать про те, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Таким чином, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262-XII, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі – пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Отже, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 6 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 3 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 5 жовтня 2018 року у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18 та від 10.04.2019 № 686/13725/17.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  позов у частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним перерахунком і  виплатою сум пенсії у заниженому розмірі, підлягає задоволенню.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Судом першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи, у зв`язку з чим  апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду – скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись статтями  242, 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду  України в Дніпропетровській області задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2020 року у справі № 160/4896/20 скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 після отримання довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15 липня 2020 року № ФД 97131.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 5 березня 2019 року на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15 липня 2020 року № ФД 97131 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з виплатою з 5 березня 2019 року сум пенсії у заниженому розмірі станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у види судового збору, сплаченого за подачу позову, в розмірі 841 (вісімсот сорок одна) гривня за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427).
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
   
Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                            суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                            суддя                                                            І.В. Юрко