ПОСТАНОВА
Іменем України

10 грудня 2020 року 
Київ
справа №509/3882/16-а
адміністративне провадження №К/9901/22748/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  509/3882/16-а
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання незаконними та скасування постанов про порушення митних правил,
за касаційною скаргою представника Одеської митниці ДФС Ткаченка Олександра Володимировича на окрему ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Золотнікова О. С., Осіпова Ю. В., Скрипченка В. О.) від 19 квітня 2017 року, 
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просив:
- визнати незаконними та скасувати постанови у справах про порушення митних правил від 28 вересня 2016 року № 0640/50000/16, № 0641/50000/16, № 0642/50000/16, № 0643/50000/16, №  0644/50000/16, № 0645/50000/16, № 0646/50000/16, № 0647/50000/16, № 0648/50000/16, №  0649/50000/16, № 0650/50000/16, № 0651/50000/16, № 0652/50000/16, № 0653/50000/16, №  0654/50000/16, № 0655/50000/16, № 0656/50000/16, № 0657/50000/16 із закриттям провадження у справах про порушення митних правил.
2. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року задоволено адміністративний позов.
Визнано незаконними та скасовано постанови у справах про порушення митних правил від 28 вересня 2016 року № 0640/50000/16, № 0641/50000/16, № 0642/50000/16, № 0643/50000/16, №  0644/50000/16, № 0645/50000/16, № 0646/50000/16, № 0647/50000/16, № 0648/50000/16, №  0649/50000/16, № 0650/50000/16, № 0651/50000/16, № 0652/50000/16, № 0653/50000/16, №  0654/50000/16, № 0655/50000/16, № 0656/50000/16, № 0657/50000/16. 
Закрито провадження у названих справах про порушення митних правил.
3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року частково задоволено апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС.
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року змінено, виключивши з мотивувальної частини судового рішення посилання на розгляд справ про порушення митних правил неуповноваженою особою, а саме тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзеровим А. А., як на підставу для задоволення позову.
В іншій частині постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року - залишено без змін.
4. Також, Одеським апеляційним адміністративним судом 19 квітня 2017 року постановлено окрему ухвалу, якою звернуто увагу Державної фіскальної служби України на порушення закону під час представництва інтересів Одеської митниці ДФС в суді апеляційної інстанції представником Одеської митниці ДФС Ткаченком Олександром Володимировичем. Про вжиті за даною окремою ухвалою заходи повідомити Одеський апеляційний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
5. Не погоджуючись з окремою ухвалою суду апеляційної інстанції, у травні 2017 року представник Одеської митниці ДФС Ткаченко О. В. звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року.
6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 червня 2017 року, після усунення недоліків касаційної скарги, визнано поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.
7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
9. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
10. 14 лютого 2018 року касаційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О. В. на окрему ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі №  509/3882/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Данилевич Н. А., Бевзенко В. М., Шарапа В. М.).
11. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, касаційне провадження № К/9901/22748/18 (адміністративна справа № 509/3882/16-а) від 30 вересня 2020 року, визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду для розгляду даної касаційної скарги у наступному складі: головуючого судді - Данилевич Н. А., суддів - Мацедонської В. Е., Шевцової Н. В.
12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 1889/0/78-20 від 02 жовтня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з постановленням Верховним Судом 01 жовтня 2020 року ухвали про відведення судді-доповідача Данилевич Н. А. та суддів Мацедонської В. Е., Шевцової Н. В.
13. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Дашутін І. В., Шишов  О.  О.
14. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до свого провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
15. Станом на час розгляду справи заперечення та/або відзив на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України/Верховного Суду не надходили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
16. При прийнятті оскаржуваної окремої ухвали суд апеляційної інстанції посилаючись на положення ч. 1 ст. 166 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) зазначив, що в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 05 квітня 2017 року, з`явилися представник позивача, а також представник відповідача - Одеської митниці ДФС Ткаченко Олександр Володимирович. У зв`язку з отриманням близько 12 години 05 квітня 2017 року інформації невідомої особи про мінування приміщення апеляційного суду, розгляд призначених справ не відбувався протягом приблизно двох годин, що обумовило початок розгляду призначених справ з певним запізненням. У зв`язку з викладеним, розгляд даної справи, призначений на 17 годину, було розпочато о 18 годині 01 хвилині.
Під час підготовчої частини судового засідання представник Одеської митниці ДФС Ткаченко О. В. заявив, що просить відкласти розгляд справи, оскільки його участь в розгляді справи після 18 години без відповідного наказу начальника Одеської митниці ДФС буде порушенням вимог антикорупційного та трудового законодавства, а також внутрішніх наказів митниці.
Не зважаючи на роз`яснення головуючого по справі щодо помилковості позиції представника відповідача щодо порушення вимог антикорупційного та трудового законодавства у разі продовження розгляду справи після 18 години, враховуючи, що такий розгляд обумовлений не залежними від суду причинами, представник відповідача наполягав на відкладенні розгляду справи, що обумовило прийняття судом рішення про відкладення розгляду справи на 12 квітня 2017 року.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини пов`язані з безпідставними вимогами представника суб`єкта владних повноважень відкласти апеляційний розгляд справи свідчать про порушення представником Одеської митниці ДФС Ткаченком О.В. положень ч. 2 ст. 49 КАС України щодо добросовісного користування представником сторони належними йому процесуальними правами.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГ
17. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
18. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідно до вимог Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», Кодексу законів про працю України, а також наказів, що стосуються проходження державної служби та виконання посадових обов`язків в Одеській митниці ДФС, представник відповідача мав право заявити клопотання щодо призначення іншого часу розгляду справи, оскільки не мав повноважень виконувати свої обов`язки і користуватися процесуальними правами поза робочим часом.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Враховуючи положення п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №  460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
20. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану окрему ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
21. Відповідно до ч. 1 ст. 208 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
22. Згідно ч. 1 ст. 166 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
23. Отже, окрема ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду адміністративного позову порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватись будь-якого суб`єкта владних повноважень, зокрема й того, який не бере участі в справі, а окрема ухвала щодо розгляду питання про притягнення до відповідальності -осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
24. Відтак, окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
25. Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
26. Слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.
27. Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).
28. Суд зауважує, що підставою для постановлення 19 квітня 2017 року Одеським апеляційним адміністративним судом окремої ухвали було порушення представником Одеської митниці ДФС Ткаченком О. В. положень ч. 2 ст. 49 КАС України щодо добросовісного користування представником сторони належними йому процесуальними правами, а саме заява останнього про відкладення розгляду справи.
29. Проте, на переконання колегії суддів за наявних обставин, що обумовило необхідність відкладення розгляд справи з призначеного часу на інший через обставини, що не залежали ні від суду, ні від сторін, окрема ухвала не містить жодного обґрунтування незаконності дій представника відповідача щодо заявленого клопотання про відкладення розгляду справи, а лише зазначено про поважність причин несвоєчасного початку розгляду справи та про роз`яснення головуючого судді по справі щодо помилковості позиції представника відповідача щодо порушення вимог антикорупційного та трудового законодавства у разі продовження розгляду справи після 18 години.
30. Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що зазначене клопотання представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О. В. висловлене у судовому засіданні 05 квітня 2017 року про відкладення розгляду справи Одеським апеляційним адміністративним судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 12 квітня 2017 року.
31. Відтак, колегія суддів не може погодитися з висновками апеляційного суду щодо порушення представником Одеської митниці ДФС Ткаченком О. В. положень ч. 2 ст. 49 КАС України щодо добросовісного користування представником сторони належними йому процесуальними правами, оскільки останній не вчинив дій, що суперечать вимогам Кодексу адміністративного судочинства та/або інших нормативно-правових актів, що могло би свідчити про недобросовісне використання своїх процесуальних прав.
32. Враховуючи наведене, апеляційним судом не в повній мірі встановлено обставини справи для постановлення окремої ухвали, що свідчить про неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права та передчасно прийняв спірну ухвалу.
33. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
34. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
35. Отже, з огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати окрему ухвалу суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349-356, 359 КАС України, Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченка Олександра Володимировича задовольнити.
Окрему ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі №  509/3882/16-а скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов