ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/309/20  Номер провадження 22-ц/814/1780/20	Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.
секретар: Зеленська О.І.,
за участю представника позивача – адвоката Нестеренко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві  в режимі відеоконференції з Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2020 року
по справі за позовом  ОСОБА_1 до Козельщинської державної нотаріальної контори про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, –
В С Т А Н О В И В :
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Козельщинської державної нотаріальної контори про зобов`язання внести зміни до свідоцтва про право на спадщину виданого 31 жовтня 2009 року, йому, ОСОБА_1 , на отриманння свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна спадкоємця ОСОБА_2 громадянки Російської Федерації.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати – спадкодавець ОСОБА_3 .
31 жовтня 2009 року Козельщинською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, де зазначено, що кожен із дітей спадкодавця ОСОБА_3 , а саме він – позивач ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 мають право на 1/2 ідеальну частку у спадковому майні.
Також зазначив, що отримавши свідоцтво про право на 1/2 ідеальну частку у спадковому майні після смерті спадкодавця, він вчинив дії щодо оформлення спадкового майна. 
Інший спадкоємець – громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 , на протязі десяти років, після подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, – не вчинила жодних дій для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на належну їй на іншу 1/2 ідеальну частку у спадковому майні.
Крім цього, зазначив, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 своїми умисними діями знущається над ним та покійною матір`ю, яка до дня смерті була у безпорадному стані. Завдає йому душевні страждання та моральні переживання.
Враховуючи вищенаведене, просив суд зобов`язати Козельщинську державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 2009 рок, йому, ОСОБА_1 , на отримання свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна спадкоємця ОСОБА_2 громадянки Російської Федерації.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 –відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неналежне застосування норм матеріального права, –просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.
Вказував, що судом першої інстанції не враховано положення ч.1 ст.1300 ЦК України, де зазначено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах –уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.
Вважає, що його сестра – ОСОБА_2 , громадянка Російської Федерації, не виконала свій обов`язок щодо відчуження земельної ділянки, порушила закони України, а відтак є підстава для примусового відчуження у неї земельної ділянки, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та задоволення його позову.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 грудня 2007 року. 
Козельщинською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа. 
За нормами ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. ст. 66, 67 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини, за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, видається свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Пунктом 1.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно п. 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.
Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.
Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилося спадкове майно. Спадщину прийняли позивач та громадянка Російської Федерації – ОСОБА_2 , про що останніми в межах шестимісячного терміну було подано до Козельщинської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 
Позивач та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги.
Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2009 року та додаткових свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримав право на 1/2 ідеальну частку в спадковому майні, яке належить спадкодавцю ОСОБА_3 , а саме на земельну частку пай розміром 3,58 умовних кадастрових гектари, приватизовану земельну ділянку надану для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,5096 га та на банківські вклади. Інший спадкоємець ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на Ѕ ідеальну частку в спадковому майні, яке належить спадкодавцю ОСОБА_3 не отримувала. 
Встановлено, що державний нотаріус Козельщинської державної нотаріальної контори виконав всі вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, після чого правомірно видав позивачу свідоцтво про право на спадщину на Ѕ ідеальну частку спадкового майна.
Нормами ч. 1 ст. 1300 ЦК України передбачено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах – уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.
Позивач та ОСОБА_2 зі спільною заявою щодо внесення змін до свідоцтв про право на спадщину після померлого спадкодавця, в нотаріальну контору –не зверталися.
Таким чином, при розгляді справи районним судом не встановлено, а також не надано належних доказів позивачем, що під час оформлення спадкових прав спадкоємців було допущено порушення істотних інтересів позивача, як спадкоємця першої черги. 
В той же час, національним законодавством України не передбачено строк, в межах якого спадкоємець зобов`язаний оформити спадкові права на спадкове майно після померлого спадкодавця.

Вірним є також висновок суду про те, що Козельщинська державна нотаріальна контора в межах позову позивача є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
За встановлених обставин, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , обґрунто-вано відмовивши останньому у задоволенні його позовних вимог.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                                                                  Пилипчук Л.І.        

Чумак О.В.