Ухвала
 
21 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 607/10105/20
провадження № 61-17740ск20   
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня       2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня           2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Тернопільський відділ поліції Головного управління Національної поліції                    в Тернопільській області, 
встановив:
 
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга   ОСОБА_1 підписана представником ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.
Вказанакасаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення     у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від               19 червня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі.
Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочате після 30 вересня 2016 року, представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.
Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Касаційну скаргу, подану до Верховного Суду 26 листопада 2020 року та підписано представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . На підтвердження повноважень представника до касаційної скарги додано довіреність від02 червня 2020 року.       З доданих до касаційної скарги документів не вбачається, що  ОСОБА_3                   є адвокатом.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. 
На підставі викладеного, касаційна скарга   ОСОБА_1 підписана представником ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не мала права її підписувати.
Керуючись статтею 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня       2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня           2020 року повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   М. Ю. Тітов