ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 460/3384/20 пров. № А/857/7664/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді:                                                    Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.
з участю секретаря судового засідання:            Смолинця А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської обласної ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Борискіним С.А., час ухвалення судового рішення 18 год 25 хв у м. Рівне, час складання повного судового рішення 03 червня 2020 року) за адміністративним позовом Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Рівне» до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Рівненської обласної ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Приватного підприємства «Експерт-Рівне-Консалт»), з участю прокуратури Рівненської області про визнання протиправною оцінки майна та скасування результатів визначення вартості, 

в с т а н о в и в :
У травні 2020 року Обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Рівне» (далі – ОКП «МА Рівне», комунальне підприємство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі – Західне МУ МЮУ, Управління, відповідач), в якому просило визнати протиправною оцінку майна та скасувати результати визначення вартості майна, а саме : стоянки автомобілів з асфальтобетонного покриття, загальною площею 6000 кв.м., за адресою : вул. Авіаторів, 5-А, с. В.Омеляна, Рівненська область, яка відповідно до звіту від 08.01.2020, виконаного Приватним підприємством (далі - ПП) «Експерт-Рівне-Консалт» та повідомлення старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Рівненській області Корольчук Н.І. щодо оцінки описаного майна №6313 від 16.04.2020 становить 591046,00 грн та будівлі гаража, загальною площею 1441 кв.м., що знаходиться за цією ж адресою, яка відповідно до цього ж звіту та повідомлення старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Рівненській області Корольчук Н.І. щодо оцінки описаного майна №6314 від 16.04.2020 становить 1996420,00 грн. 
Позов мотивований тим, що експертні висновки є протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, оскільки містять занижену вартість предметів оцінки у порівнянні з аналогічним майном та виконані з порушенням Національних стандартів. Крім того, ОКП «МА «Рівне» зараховано до важливих об`єктів першої категорії регіонального місцевого значення. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у задоволенні позову було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Рівненська обласна рада подала апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги ОКП «МА Рівне».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що позивач посилався на незаконність визначення вартості державним виконавцем майна, яка не є окремим об`єктом нерухомого майна, оскільки відноситься до невід`ємного поліпшення земельної ділянки – благоустрою, а тому не може бути предметом продажу. Такий об`єкт нерухомого майна, як стоянки для автомобілів з асфальтобетонного покриття за адресою : вул. Авіаторів, 5-А, с. В.Омеляна, Рівненська область – відсутній, а відтак, державним виконавцем проведено оцінку та передано на реалізацію неіснуюче нерухоме майно. Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про віднесення об`єктів оцінки до категорії інших наземних споруд, що забезпечують діяльність аеропорту, оскільки все майно, яке обліковується на балансі ОКП «МА Рівне», у тому числі майно, яке є предметом оцінки, є цілісним майновим комплексом в контексті положень ч.1 ст.63 Повітряного кодексу України (далі – ПК України), ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-IX від 03.10.2019 (далі – Закон №157-IX), абз.12 п.3 Національного стандарту №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 (далі – Національний стандарт №1), оскільки використовується позивачем з метою надання послуг функціонування інфраструктури авіаційного транспорту, а відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.75 ПК України не підлягає відчуженню, продажу, приватизації, обміну чи передачі в заставу. Висновок суду першої інстанції про проведення безпосереднього огляду (обстеження) об`єкта оцінки відповідно до Національного стандарту №1 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки оцінювачем не було оглянуто будівлю гаража, позаяк входи до приміщення були заблоковані. При цьому, примусове відкриття дверей та їх опечатування не проводилося. Вказана обставина свідчить про протиправність дій державного виконавця з проведення оцінки майна. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що застосовуючи порівняльний метод визначення вартості майна, суб`єкт оціночної діяльності не виклав у звіті про оцінку майна інформації щодо місця знаходження об`єктів порівняння.
У відзиві на апеляційну скаргу, третя особа на стороні відповідача ПП «Експерт-Рівне-Консалт» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
01.10.2020 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Проте, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки явка сторін в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, сторони не позбавлено було права подати додатково письмові пояснення по суті справи або повідомити про наявність інших доказів правомірності своїх дій, які не були раніше подані до суду, якщо б вважали це за необхідне.
Представники позивача, відповідача та третьої особи Рівненської обласної ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора Герасимчука А.В. та представника третьої особи - Кеди Р.І. ПП «Експерт-Рівне-Консалт», які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОКП «МА Рівне» є боржником у зведеному виконавчому провадженні №53501885 про стягнення грошових коштів у загальній сумі 13661939,36 грн.
Згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 07.02.2018 в зведеному виконавчому провадженні №53501885, начальником Рівненського районного відділу державної виконавчої служби (далі – Рівненський РВ ДВС) Головного територіального управління юстиції (далі – ГТУЮ) у Рівненській області Довгополюк В.В. було описано та накладено арешт на майно боржника ОКП «МА «Рівне», а саме : 1) Гараж для автомобілів з двоповерховою прибудовою адміністративних приміщень. Площа забудови гаража 1148,7 кв.м., кількість поверхів -1. Площа забудови адмінбудівлі 233,2 кв.м., кількість поверхів - 2. Матеріали стін – цегла. Призначення будівлі : гараж для автомобілів з двоповерховою прибудовою адміністративних приміщень; 2) Благоустрій території. Призначення - стоянка для автомобілів, загальна площа 6000 кв.м., матеріал - асфальтобетонне покриття.
Постановою державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №53501885 від 07.08.2019 про стягнення боргу на загальну суму 15451690,39 грн, було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Експерт-Рівне-Консалт», якого зобов`язано надати звіт про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості описаного майна.
08.01.2020 ПП «Експерт-Рівне-Консалт» було складено Звіт про оцінку будівлі гаража, загальною площею 1441 кв.м., розташованого за адресою : вул. Авіаторів, 5а, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, (реєстраційний номер 200103/1), Звіт про оцінку стоянки для автомобілів з асфальтобетонного покриття, площею 6000 кв.м., розташований за цією ж адресою (реєстраційний номер 200103/2).
Відповідно до висновку про вартість майна, викладеному у Звіті про оцінку будівлі гаража, ПП «Експерт-Рівне-Консалт», використовуючи дохідний, порівняльний методичні підходи, визначено ринкову вартість майна станом на 31.10.2019 (будівлі гаража, загальною площею 1441 кв.м.), арештованого в процесі примусового виконання рішень, для проведення прилюдних торгів або аукціону без ПДВ – 1966420,00 грн.
Відповідно до висновку про вартість майна, викладеному у Звіті про оцінку стоянки для автомобілів, ПП «Експерт-Рівне-Консалт», використовуючи витратний методичний підхід, визначено ринкову вартість майна станом на 31.10.2019 (стоянки автомобілів з асфальтобетонного покриття, загальною площею 6000 кв.м.), арештованого в процесі примусового виконання рішень, для проведення прилюдних торгів або аукціону без ПДВ – 591046,00 грн.
Листами старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Рівненській області Західного МУ МЮУ (м. Львів) №6313 та №6314 від 16.04.2020 ОКП «МА «Рівне» повідомлено про вартість арештованого та описаного в ході зведеного виконавчого провадження №53501885 майна, а саме :      стоянки автомобілів з асфальтобетонного покриття, загальною площею 6000 кв.м., вартість якої згідно висновку ПП «Експерт-Рівне-Консалт» від 08.01.2020 становить 591046,00 грн та будівлі гаража, загальною площею 1441 кв.м., вартість якого згідно висновку ПП «Експерт-Рівне- Консалт» від 08.01.2020 становить 1996420,00 грн.
Листами №7522, №7523 від 04.05.2020 ВПВР УЗПВР у Рівненській області Західного МУ МЮУ (м. Львів) надіслав Рівненській філії ДП «СЕТАМ» заявки на реалізацію вищевказаного арештованого майна.
Згідно інформації про проведення торгів, розміщеною на сайті https://setam.net.ua/, повідомлено про проведення 25.05.2020 та 03.06.2020 аукціону з продажу стоянки автомобілів, загальною площею 6000 кв.м. (реєстраційний номер лоту 420340) та гаража, загальною площею 1441 кв.м. (реєстраційний номер лоту 420338).
Поряд з цим, з долученої до матеріалів справи ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22.05.2020 у справі №569/8036/20 судом встановлено та учасниками справи не заперечувалося, що слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 21.05.2020 №42020180000000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, з приводу виставлення на реалізацію нерухомого майна, а саме : гаражів, загальною площею 1441 кв.м. (реєстраційний номер майна : 10985872), що знаходиться за адресою : вул. Авіаторів, 5а, с. В.Омеляна, Рівненський район, Рівненська область та стоянки для автомобілів з асфальтобетонним покриттям-майданчик, загальною площею 6000 кв.м., за цією ж адресою за заниженими цінами, що не відповідають ринковим цінам.
Вказаною ухвалою Рівненського міського суду, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, накладено арешт на вищевказане майно.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПП «Експерт-Рівне-Консалт» було призначено постановою державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження як суб`єкта оціночної діяльності з метою надання звіту про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості описаного майна. Спростовуючи доводи позивача про порушення відповідачем та суб`єктом оціночної діяльності вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-ІІІ від 12.07.2001 (далі – Закон №2658-ІІІ) та Національних стандартів №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 (далі – Національний стандарт №1), Національних стандартів №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28.10.2004 (далі – Національний стандарт №2), суд першої інстанції вказав, що на виконання вище вказаних вимог, під час виконання оцінювачем оцінки майна, було здійснено огляд об`єкта оцінки за місцем його знаходження, а також опрацьовано надані замовником вихідні дані. Стосовно доводів позивача про неможливість проведення такого огляду через наявність пропускного режиму та відсутність відповідних записів у журналі реєстрації відвідувачів Украероруху, суд першої інстанції вказав, що посадові особи Рівненського районного відділу ДВС прибули на територію ОКМ «МА Рівне» на службовому автомобілі разом з оцінювачем через КПП для автомобільного транспорту, про що було внесено відомості до журналу реєстрації заїзду-виїзду автотранспортних засобів через КПП та видано разову перепустку. Крім того, факт проведення огляду підтверджується фотознімками, які містяться у звіті про оцінку. Суд також відхилив доводи третьої особи на стороні позивача про обов`язковість рецензування звітів про оцінку майна, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі – закон №1404-VIII) не передбачено обов`язку Міністерства юстиції України на здійснення рецензування звіту про оцінку майна боржника. Крім того, під час розгляду справи не надано належних доказів, які б підтверджували невідповідність ціни майна, визначеній у звітах про оцінку, чи доказів невідповідності таких звітів вимогам нормативно-правових актів та наявності у них недоліків. Суд також вважав помилковими доводи третьої особи на стороні позивача щодо заборони відчуження аеродромів та аеродромних об`єктів (злітно-посадкові смуги, руліжні доріжки, перони, інші елементи аеродромів), що забезпечують безпеку польотів та перебувають у державній або комунальній власності, оскільки відповідно до ст.1 ПК України, майно будівлі гаража та стоянки для автомобілів не є аеродромом та аеродромним об`єктом, а відноситься до категорії інших наземних споруд, що забезпечують діяльність аеропорту. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно дефініції, наведеної у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч.1, 2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.57 Закону №1404-VIII, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (ч.2 ст.57 Закону №1404-VIII).
У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (ч.3 ст.57 Закону №1404-VIII).
У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч.4 ст.57 Закону №1404-VIII).
Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (ч.5 ст.57 Закону №1404-VIII).
Частиною шостою статті 57 цього Закону передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
Згідно ч.1 ст.20 Закону №1404-VIII, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-III від 12.07.2001 (далі – Закон №2658-III).
Згідно ч.1 ст.3 Закону №2658-III, оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Відповідно до ч.4 ст.3 Закону №2658-III, процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.
Частиною першою статті 12 цього Закону передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
З матеріалів справи видно, що відповідачем 07.08.2019 було прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у зведеному виконавчому провадженні №53501885.
Суб`єктом оціночної діяльності ПП «Експерт-Рівне-Консалт» 08.01.2020 було складено Звіт про оцінку будівлі гаража та Звіт про оцінку стоянки для автомобілів, якими визначено ринкову вартість майна станом на 31.10.2019.
Разом з цим, із системного аналізу наведених вище норм слідує, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.
Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.
Відтак, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів
Аналогічна правова позиція міститься зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі №914/881/17 та у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 по справі №826/6706/18.
У справі, що розглядається, для визначення вартості майна, яка відбувається в рамках процедури примусового виконання, приватний виконавець мав право залучити суб`єкта оціночної діяльності.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 по справі №821/197/18, від 12.06.2019 по справі №308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.
Під час здійснення оцінки майна та майнових прав обов`язковими для застосування суб`єктами оціночної діяльності є Національний стандарт №1 та Національний стандарт №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28.10.2004 (далі - Національний стандарт №2).
Національний стандарт №1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.
Національний стандарт №2 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.
Згідно п.50 Національного стандарту №1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, під час якого здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка, визначення бази оцінки та подання замовнику істотних умов для укладення договору на проведення оцінки.
Пунктом 51 Національного стандарту №1 передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності : укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки, ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів, вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування, узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів, складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки, доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Таким чином, ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки.
Крім того, ст.11 Закону №2658-III передбачено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.
Отже, колегія суддів зазначає, що підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. При цьому, зважаючи на характер об`єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без особистого обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них.
Як видно із Журналу реєстрації відвідувачів Украероруху, які проходять через КПП ОКП «МА Рівне», розпочатого 06.07.2015, з дати винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 07.08.2019, експерти ПП «Експерт-Рівне-Консалт» не відвідували території ОКП «МА «Рівне».
Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що допуск осіб, які прибувають на територію ОКП «МА Рівне» може здійснюватися через КПП для автомобільного транспорту.
Так, із журналу реєстрації заїзду-виїзду автотранспортних засобів через КПП та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.11.2019 у зведеному виконавчому провадженні №53501885, складеною за участю директора ОКП «МА Рівне» Насинюка І. видно, що посадові особи Рівненського РВ ДВС Західного МУ МЮУ (м. Львів) 21.11.2019 прибули на службовому автомобілі марки «DACIA Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 на територію ОКП «МА «Рівне» разом з оцінювачем ПП «Експерт-Рівне-Консалт» ОСОБА_1 та понятим Вишневським Є. для проведення огляду будівлі гаража, загальною площею 1441 кв.м. та стоянки автомобілів з асфальтобетонним покриттям-майданчик, площею 6000 кв.м., та винесення постанови про опис та арешт легкового автомобіля боржника марки «ВАЗ-21074».
Після прибуття до директора ОКП «МА «Рівне» ОСОБА_2 , останній викликав супроводжуючу особу, яка надала доступ до автомобіля марки «ВАЗ-21074», після чого провела їх до будівлі гаража та стоянки автомобілів, з метою огляду, що і було виконано оцінювачем ПП «Експерт-Рівне-Консалт».
Доводи позивача та третьої особи з покликанням на обставини порушення порядку проведення оцінки, які зазначені в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22.05.2020 по справі №569/8036/20 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст.78 КАС України, звільнення від доказування може мати місце лише за умови наявності рішення суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, а також вироку суду в кримінальному провадженні, ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності. Проте, у даному випадку учасники справи покликаються на ухвалу місцевого суду у кримінальній справі №569/8036/20 про накладення арешту на майно, яка не є вироком у справі.
Крім того, скаржник у скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про віднесення об`єктів оцінки до категорії інших наземних споруд, що забезпечують діяльність аеропорту, оскільки все майно, яке обліковується на балансі ОКП «МА «Рівне», у тому числі майно, яке є предметом оцінки, є цілісним майновим, позаяк використовується позивачем з метою надання послуг функціонування інфраструктури авіаційного транспорту, а відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.75 ПК України не підлягає відчуженню, продажу, приватизації, обміну чи передачі в заставу.
Згідно ч.1 ст.75 ПК України, аеродроми та аеродромні об`єкти (злітно-посадкові смуги, руліжні доріжки, перони, інші елементи аеродромів), що забезпечують безпеку польотів та перебувають у державній чи комунальній власності, не підлягають відчуженню, продажу, приватизації, обміну, передачі в заставу.
Пунктом 17 частини першої статті 1 ПК України передбачено, що аеропорт – це комплекс споруд, що призначений для приймання, відправлення повітряних суден, обслуговування повітряних перевезень, проведення робіт з технічного обслуговування і має для таких цілей аеродром, аеровокзал, інші наземні споруди та необхідне обладнання.
Разом з тим, з наданих суду матеріалів звіту про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні, зокрема, фрагментів знімку ОКП «МА «Рівне» можна дійти висновку, що стоянку автомобілів та будівлю гаражів, не можна віднести до об`єктів, що забезпечують безпеку польотів, а також не є комплексом споруд, що призначений для приймання, відправлення повітряних суден, обслуговування повітряних перевезень, проведення робіт з технічного обслуговування.
Отже, доводи апелянта про помилковість висновків суду щодо віднесення об`єктів оцінки до категорії інших наземних споруд, що забезпечують діяльність аеропорту є безпідставним та необґрунтованим.
Доводи скаржника про помилковість висновків суду першої інстанції в частині проведення безпосереднього огляду (обстеження) об`єкта оцінки відповідно до Національного стандарту №1, з покликанням на те, що оцінювачем не було оглянуто будівлю гаража, позаяк входи до приміщення були заблоковані, при тому, що примусове відкриття дверей та їх опечатування не проводилося, колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, позаяк такі були з`ясовані як судом першої, так і апеляційної інстанції.
Так, на вимогу суду апеляційної інстанції третьою особою ПП «Експерт-Рівне-Консалт» було надано звіт про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні, з якого видно, що оцінювачем проводилося фотографування об`єктів нерухомого майна, яке оцінювалось, що свідчить про необґрунтованість доводів скаржника щодо не проведення безпосереднього огляду об`єктів оцінювачем.
Крім того, з матеріалів звіту видно, що застосовуючи порівняльний метод визначення вартості майна, суб`єкт оціночної діяльності виклав скріншоти з мережі Інтернет, в яких викладені фото аналогічних приміщень із зазначенням адреси їх розташування, площі, характеристик та вартості, що в свою чергу спростовує доводи скаржника про те, що застосовуючи порівняльний метод визначення вартості майна, суб`єкт оціночної діяльності не виклав у звіті про оцінку майна інформації щодо місця знаходження об`єктів порівняння. 
Також, Законом №2658-III передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.
Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.
Правовий висновок з даного питання викладений у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 по справі №826/6706/18, який в контексті положень ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи.
Слід зазначити, що статтею 13 Закону №2658-III передбачені вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна, відповідно до частини першої якої рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Згідно ч.2 ст.13 цього Закону, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.
Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим (ч.3 ст.13 Закону №2658-III).
Разом з цим, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Законом №1404-VIII не передбачено обов`язку виконавця чи боржника на здійснення рецензування звіту про оцінку майна боржника, а передбачено лише право на таке.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки під час розгляду справи не встановлено наявності будь-яких порушень вимог Закону №1404-VIII, що стосується процедури залучення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні та повідомлення сторін виконавчого провадження про визначення вартості майна боржника.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Рівненської обласної ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року по справі №460/3384/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 07.10.2020.