ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 520/4916/19
адміністративне провадження № К/9901/34507/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Котеньова О.Г. від 26.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Рєзнікової С.С., суддів: Старостіна В.В., П`янової Я.В. від 04.11.2019
у справі №520/4916/19
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України      
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України (далі також - відповідачі), в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14.12.2018 №127, пункт 3;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530) та належним чином оформлений пакет документів, наданий позивачем разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530;
- зобов`язати Міністерство оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530) призначити, нарахувати та здійснити виплату через Харківський обласний військовий комісаріат одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, з урахуванням раніше отриманих сум.
2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14.12.2018 №127, пункт 3; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530) та належним чином оформлений пакет документів, наданий позивачем разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530; зобов`язано Міністерство оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530) вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та Положення про організацію і Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 з урахуванням раніше отриманих сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
3. У грудні 2019 року Міністерство оборони України подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
4. Ухвалою Верховного Суду від 04.02.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 є ветераном війни – особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.09.2018.
6. У період з 29.07.2015 по 29.11.2015 позивач приймав безпосередньо участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
7. Госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_2 у зв`язку зі скаргами на стан здоров`я позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового   обліку через захворювання, які пов`язані з проходженням військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 1935 від 24.12.2015.
8. Військово-лікарська комісія Північного регіону своїм рішенням, що оформлене протоколом засідання № 159 від 20.04.2016, визначила, що захворювання позивача так, пов`язані з захистом Батьківщини.
9. З 10.08.2016 позивачу вперше встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язано з захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12 ААА № 118542 від 10.08.2016 зі строком дії до 01.09.2017. Черговий переогляд визначено 10.08.2017.
10. За результатами переогляду МСЕК ОСОБА_1 повторно встановлено ІІІ групу інвалідності з тих самих причин до 01.09.2018, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12 ААА № 686201 від 11.09.2017 зі строком дії до 01.09.2018. Черговий переогляд визначено 15.08.2018.
11. Позивач звернувся за виплатою одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язано з захистом Батьківщини, дана допомога виплачена в розмірі 217500, 00 грн.
12. Стан здоров`я позивача погіршувався, він двічі перебував на стаціонарному лікуванні, де було діагностовано активацію захворювання, у зв`язку з яким позивачу встановлено інвалідність, що підтверджено випискою із картки стаціонарного хворого № 162 від 26.01.2018 та випискою із картки стаціонарного хворого № 119 від 03.08.2018.
13. 11.09.2019 ОСОБА_1 вперше встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12 ААА № 686773 від 12.09.2019 зі строком дії до 01.10.2019, черговий переогляд визначено 11.09.2019.
14. У вересні 2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини.
15. Листом від 18.09.2018 № 422/1/ОГД ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що ІНФОРМАЦІЯ_3 складено та направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок для прийняття рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини.
16. У січні 2019 року позивач отримав лист від Харківського обласного військового комісаріату за вих. №39/ВЗС від 10.01.2019, яким надіслано Витяг з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14.12.2018 № 127, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, оскільки групу інвалідності змінено понад дворічний термін.
17. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
18. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що відмова відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що після первинного огляду МСЕК   пройшло більше двох років, є протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси.
19. Відповідач заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що підстави для задоволення позову відсутні, адже до спірних правовідносин необхідно застосовувати законодавство, чинне на момент виникнення вказаних правовідносин. Враховуючи, що з первинного встановлення інвалідності позивачу до встановлення вищої групи інвалідності минуло більше двох років, підстави для задоволення позову щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відсутні.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
20. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки повторний переогляд призначено МСЕК у межах дворічного строку, до суду не надано доказів виникнення у позивача обставин, які б дозволяли звернутись до МСЕК раніше дати повторного переогляду, визначеного довідкою МСЕК, відтак ІІ група інвалідності встановлена позивачу компетентним органом у межах строку, визначеного приписами чинного законодавства, під час повторного переогляду, а тому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на абзац 2 частини четвертої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними. Зважаючи, що рішення комісією Міністерство оборони України приймається за результатом розгляду документів заявника, суд вважав за необхідне з метою забезпечення своєчасного розгляду заяви позивача зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити відповідний висновок та документи позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Позовна вимога щодо зобов`язання Міністерства оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу призначити, нарахувати та здійснити виплату через ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки вказане повноваження Міністерства оборони України є дискреційним. У той же час з метою відновлення порушеного права позивача суд вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Міністерство оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 вирішити питання про призначення та нарахування позивачу одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше отриманих сум.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
21. Міністерство оборони України у касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що судом помилково застосовано норми матеріального права та неправильно обґрунтовано норму щодо термінів виплати (доплати) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві протягом двох років в контексті пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. У спірних правовідносинах дана умова не дотримана, оскільки між встановленням позивачу III групи інвалідності та встановленням II групи інвалідності минуло більше двох років.
VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
23. Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
24. Згідно з положеннями частини другої   статті 2 КАС України   в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
25. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених   Законом України   «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
26. Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тут і далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
27. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований   статтею 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
28. Вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01.01.2014 шляхом доповнення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   статтею 16-3 (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 №5040-VI).
29. З метою реалізації норм   статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №975.
30. Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
31. Згідно з пунктом 8 Порядку №975 (в редакції, чинній на момент встановлення первинно позивачу третьої групи інвалідності) та абзацу 1 зазначеного пункту (в редакції, чинній на момент встановлення позивачу другої групи інвалідності), якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
32. Отже, обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності вважається підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги, введені, починаючи з 01.01.2014.
33. Згідно з частиною 4   статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка набрала чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
34. Положення пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII   застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014
35. У подальшому   Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII   (набрав чинності з 01.01.2017) частину 4   статті 16-3 Закону №2011-XII   доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».
36. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2020 у справі №   240/10153/19 зазначив наступне: «Змістовно абзац другий пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII є конкретизацією правової норми, яка міститься в абзаці першому даної статті. Якщо в абзаці першому передбачено умови, коли здійснюється виплата допомоги, то абзац другий передбачає умови, за відсутності яких виплата допомоги не здійснюється. Окрім того, абзац другий пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII встановлює обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності. Обидві ці норми (абзац перший та другий пункту 4 статті 16-3 Закону) передбачають дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх військовослужбовців».
37. Ухвалюючи вказану постанову, судова палата відступила від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №295/3091/17, від 21.06.2018 у справі № 760/11440/17, від 30.09.2019 у справі № 825/1380/18 та інших, де його застосовано, та дійшла наступного висновку про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII: право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду; передбачені пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01.01.2014; зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01.01.2014 чи після).
38. Правовідносини у даній справі щодо первинного встановлення інвалідності виникли після набрання чинності зазначеним   Законом, тому пункт 4   статті 16-3 Закону № 2011-XII   застосовується до позивача.
39. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №806/2187/18 та у постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №   240/10153/19 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такого.
40. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, судами попередніх інстанцій встановлено, що з 10.08.2016 позивачу вперше встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язано з захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12 ААА № 118542 від 10.08.20І6 зі строком дії до 01.09.2017. Черговий переогляд визначено 10.08.2017.
41. Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення інвалідності позивачеві (10.08.2016) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.
42. Також судами встановлено, що за результатами переогляду МСЕК позивачу повторно встановлено ІІІ групу інвалідності з тих самих причин до 01.09.2018. Черговий переогляд визначено 15.08.2018.
43. Однак, чи проходив позивач черговий переогляд 15.08.2018, якщо ні, то коли саме він його проходив та які його наслідки зі змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається.
44. Разом із тим, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивачу вперше встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з захистом Батьківщини, 11.09.2019.
45. Натомість предметом позову у цій справі є, зокрема,    рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.12.2018 №127.
46. Наведене свідчить про наявність у оскаржуваних судових рішеннях суперечливих висновків судів щодо часу встановлення позивачу ІІ групи інвалідності.
47. Водночас, відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
48. Встановлення наведеної обставини має важливе значення, оскільки дасть змогу з`ясувати, чи з дня первинного встановлення інвалідності позивачу до дня встановлення другої групи інвалідності минуло понад два роки, а відтак, чи позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
49. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
50. Закон України "Про судоустрій і статус суддів"   встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
51. Відповідно до      статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"   суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
52. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; пункт 30).
53. У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначено, що призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, пункт 30).
54. У пункті 31 рішення у справі "Волошин проти України" (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі "Бацаніна проти Росії" (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами" і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.
55. У пункті 25 рішення у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№ 42310/04) була висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.
56. З огляду на наведене, враховуючи положення статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 - скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
57. Враховуючи, що суд касаційної інстанції направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, то в силу частини шостої   статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями    341,    345,    353,    356,    359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 скасувати, а справу № 520/4916/19 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        І.В. Желєзний   
Судді:                                                                                                   Я.О. Берназюк   
                                                                                                             Н.В. Коваленко