Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/5882/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2020, по справі № 520/5882/2020
за позовом      ОСОБА_1  
до     ІНФОРМАЦІЯ_1      третя особа           Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення та неврахування надбавки, передбаченої Указом Президента України № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» від 05.05.2003, що привело до зменшення розміру грошового забезпечення та пенсії при її нарахуванні з 01.05.2003; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат провести перерахунок грошового забезпечення при його нарахуванні з врахуванням 90% надбавки, передбаченої Указом Президента України № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» від 05.05.2003, з 01.05.2003; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат усі отримані довідки про перерахунок розмірів грошового забезпечення направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії та виплати виниклої заборгованості однією сумою з нарахуванням компенсації втрати частини доходів з врахуванням інфляції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 позовні вимоги залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судовим розглядом, позивач наказом першого заступника Міністра оборони України від 14.08.2000 № 1140 звільнений з військової служби з посади старшого помічника військового прокурора Харківського гарнізону Північного регіону України із показником вислуги років у календарному обчисленні у 22 р. 11 м., показником вислуги років у пільговому обчисленні у 31 р.
На момент звільнення позивача з військової служби відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей згідно з цим Законом здійснюється Міністерством оборони України, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, Головним управлінням командуючого Національною гвардією України, Управлінням державної охорони, органами управління інших військових формувань, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним департаментом України з питань виконання покарань в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.    
Отже, органами Міністерства оборони України позивачу призначена пенсія у розмірі 83% грошового забезпечення, а в подальшому у розмірі 83% грошового забезпечення військовослужбовця за прирівняною посадою.
На теперішній час позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області, та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.
Відповідно до довідки Харківського обласного військового комісаріату № ФХ106362 грошове забезпечення для обчислення пенсії заявника станом на 01.09.2000 становило: посадовий оклад - 160,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (40%) - 116,00 грн.; надбавка учасника бойових дій - 24,93 грн., надбавка за двох утриманців - 33,24 грн. 
Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ106362 грошове забезпечення для обчислення пенсії заявника станом на 01.01.2003 становило: посадовий оклад - 240,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (40%) - 148,00 грн., надбавка 5% - 2,68 грн., надбавка ЗСУ у розмірі 40% - 28,06 грн., надбавка згідно Постанови КМУ 1576/2002 р. - 9,32 грн., надбавка за таємність у розмірі 10% - 11,80 грн., надбавка учасника бойових дій - 24,93 грн., надбавка за двох утриманців - 39,82 грн. 
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ106362 грошове забезпечення для обчислення пенсії заявника станом на 01.10.2003 становило: посадовий оклад - 317,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (40%) - 178,00 грн., надбавка 5% - 2,68 грн., надбавка за таємність у розмірі 10% - 11,80 грн.; надбавка згідно Постанови КМУ №1350/2003 - 125,16 грн., надбавка учасника бойових дій - 29,87 грн., надбавка за одного утриманця - 19,91 грн.   
З 01.10.2006 до грошового забезпечення військовослужбовця у цілях обчислення пенсії заявника включено: оклад за посадою - 449,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 40% - 231,60 грн., надбавка ЗСУ у розмірі 100% - 810,60 грн., надбавка за класність у розмірі 5% - 22,45 грн., надбавка за таємність у розмірі 10% - 44,90 грн., надбавка за БС (слід розуміти - безперервну службу) у розмірі 70% - 1.81,99, премія у розмірі 33,3% - 955,89 грн., надбавка учаснику бойових дій в ДРА - 91,50 грн. 
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.12.2006 № ВСЗ/301 з 01.04.2006 до грошового забезпечення військовослужбовця у цілях обчислення пенсії заявника включено: оклад за посадою - 925,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 40% - 422,00 грн., надбавка за інтенсивність у розмірі 100% - 1477,00 грн., надбавка за таємність у розмірі 10% - 92,50 грн., премія у розмірі 33,3% - 955,89 грн., надбавка за статус учасника бойових дій - 29,87 грн., надбавка на утриманця - 19,19 грн., цільова допомога учаснику бойових дій - 40,00 грн. 
Згідно з довідкою про грошове забезпечення для нарахування пенсії від 27.11.2007 грошове забезпечення для обчислення пенсії заявника станом на 01.05.2007 становило: посадовий оклад - 1023,00 грн.; оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) - 461,20 грн.; надбавка за високі досягнення/особливо важливу роботу - 1614,20 грн.; надбавка за роботу з таємними документами - 102,30 грн.; премія - 1665,35 грн.; загалом - 4996,05 грн. 
Відповідно до довідки про грошове забезпечення для нарахування пенсії від 15.02.2008 грошове забезпечення для обчислення пенсії заявника станом на 01.04.2006 становило: посадовий оклад - 925,00 грн.; оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) - 422,00 грн.; надбавка за високі досягнення/особливо важливу роботу - 1477,00 грн.; надбавка за роботу з таємними документами - 92,50 грн.; премія - 955,89 грн.; загалом - 4002,39 грн. 
Крім того відповідно до матеріалів справи з 01.01.2005 до складу грошового забезпечення військовослужбовця у цілях обчислення розміру пенсії заявника входив платіж під скороченням "БС" 23 р. 35%, з 27.04.2005 - платіж під скороченням "БС" 23 р. 70%.
За таких обставин, судовим розглядом не встановлено факту включення до складу грошового забезпечення військовослужбовця у цілях обчислення пенсії позивача надбавки за безперервну службу у розмірі 90% відповідно до Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу».

Не погоджуючись із бездіяльністю Харківського обласного військового комісаріату щодо невключення надбавки відповідно до Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 до складу грошового забезпечення позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що запроваджена Указом Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 надбавка має виключно індивідуальний характер, при проходженні служби позивачем не отримувалась, з огляду на що відсутні підстави включення її до грошового забезпечення позивача для обчислення розміру пенсії.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
У той же час, Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.
Крім того, Верховним Судом від 12.03.2018 по зразковій справі № 812/2196/17-а сформовано висновок, відповідно до якого застосування ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виключає включення до показника грошової величини бази обчислення розміру пенсії у цілях перерахунку раніше запроваджених платежів (виплат), котрі не одержуються діючим службовцем.
Так, Указ Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 діяв у період 01.01.2003 по 01.01.2008 та передбачав, зокрема, право Міністра оборони України встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України, які мають високі результати у службовій діяльності, щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.
Пунктом 2 Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 передбачено виплату цих надбавок за рахунок наявних у Державному бюджеті України коштів.
Отже, положення Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 підлягали застосуванню не до будь-якого діючого військовослужбовця, а виключно до: 1) військовослужбовця, який має високі результати у службовій діяльності; 2) військовослужбовця, який має безперервний стаж військової служби; 3) за наявності коштів; 4) у випадку реалізації Міністром оборони України наданого права шляхом видання письмового розпорядчого документу.
Таким чином, у розумінні ст. 63 Закону № 2262-ХІІ запроваджена Указом Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 виплата у вигляді надбавки не може бути кваліфікована у якості загального підвищення рівня оплати винагороди за службу діючих військовослужбовців усіх категорій, адже містить два особливих ідентифікуючих критерії: 1) результати службової діяльності конкретного військовослужбовця, 2) наявність асигнувань на видатки.
На підставі викладеного слід дійти висновку, що запроваджений Указом Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 платіж має виключно індивідуальний характер і залежить від особистого виконання завдань служби конкретним військовослужбовцем.
В силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2020 по справі №592/5164/16-а тимчасові та індивідуальні платежі, котрі не є заздалегідь фіксованими, а залежать від виділення асигнувань на видатки з оплати винагороди за службу (працю) та здебільшого від якості та особливостей проходження служби конкретним публічним службовцем, у розумінні ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не зумовлюють виникнення підстав для перерахунку розміру раніше призначених пенсій; документи про грошове забезпечення, котрі враховують граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб`єкта владних повноважень, у розумінні ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не зумовлюють виникнення підстав для перерахунку розміру раніше призначених пенсій.
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія надбавки, визначеної Указом Президента України від 05.05.2003 № 389/2003, які не отримувались позивачем та не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку складових грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 266/2322/16-а, від 14.05.2019 у справі № 639/2222/17.
Вказані висновки щодо складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленої у зразковій справі  № 240/6263/18.
Відповідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії», здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.
Також, Конституційний суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 по справі № 520/5882/2020  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов