П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 946/3837/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бальжик О.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Поповій К.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Маліна Миколи Захарійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
В червні 2020 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулась до суду з позовом до поліцейського відділу організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Маліна Миколи Захарійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просила скасувати постанову серії ЕАМ №2681306 від 13.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі.
В обґрунтування позову було зазначено, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Крім того, вважає, що відповідачем порушений порядок розгляду справи, визначений статтями 278, 279 КУпАП; постанова по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а тому вказаний поліцейським відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення; в порушення ч.5 ст.258 КУпАП не було складено протокол про адміністративне правопорушення; оскаржувана постанова винесена із істотним порушення прав та правових гарантій, зокрема вона була винесена на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцем знаходження відповідного органу. Також позивач зазначила, що вона не змогла би зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія», не вдаючись до екстреного гальмування, а тому, додержуючись вимог ПДР України, закінчила маневр.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким позов задовольнити в повному розмірі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2020 року поліцейським ВОНС в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Маліним М.З. винесено спірну постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн..
Як вбачається з вказаної постанови, 13.06.2020 року о 18 год. 25 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Суворова в м. Ізмаїлі, здійснила проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п.8.7.3 «ґ» ПДР України.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова є обґрунтованою та відповідає вимогам КУпАП, патрульний поліцейський під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв в мажах діючого законодавства, а факт проїзду позивачем перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору підтверджується відеозаписом з відеореєстратора наданого позивачем.
Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, та інші, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема передбачених частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 122.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Відповідно до положень ч.ч.2-5 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (надалі – Інструкція №1395).
Відповідно до п.1 та п.2 роз.ІІІ Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 і 5 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.п.1,2,5 роз.IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.
Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Враховуючи наведені норми, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі розглядається на місці його вчинення, при цьому посадова особа при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення протокол не складає.
Посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Таким чином, посилання позивача на порушення поліцейським ч.5 ст.258 КУпАП, не складення протоколу про адміністративне правопорушення, та на те, що спірна постанова винесена з істотним порушення прав та правових гарантій, оскільки вона була винесена на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцем знаходження відповідного органу, є безпідставними.
Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно п.8.7 ПДР України, світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.
Відповідно пп.«ґ» п.8.7.3 ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Згідно п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Пунктом 8.11 ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
В обґрунтування позову, позивач зазначила, що вона здійснила проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, оскільки не змогла би зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія», не вдаючись до екстреного гальмування, а тому, додержуючись вимог ПДР України, закінчила маневр.
На підтвердження позовних вимог позивач надала відеозапис зі свого відеореєстратора (FILE0214 00_02_50-00_03_30.avi), з якого вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бачачи спочатку зелений сигнал світлофору, потім - зелений миготливий сигнал світлофору, який інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, не зменшуючи швидкість руху, під`їжджаючи до дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», в момент ввімкнення жовтого сигналу світлофору, виїхала на перехрестя та перетнувши дорожню розмітку 1.12 «стоп-лінія», здійснюючи при цьому маневр по перестроюванню в іншу смугу руху, перетнула перехрестя на жовтий сигнал світлофору.
Такі обставини справи також підтверджуються відеозаписом (video_2020-07-29_16-43-14.mp4) та фотознімками з відеореєстратору патрульної машини наданими відповідачем на підтвердження факту проїзду позивачем регульованого перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи позивача про те, що вона не змогла би зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія», не вдаючись до екстреного гальмування, а тому закінчила маневр, є безпідставними та спростовуються наданим нею відеозаписом з відеореєстратора, оскільки з вказаного відеозапису чітко вбачається, що позивач під`їжджаючи до перехрестя бачила зелений миготливий сигнал світлофору, який інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, та перетнула дорожню розмітку 1.12 «стоп-лінія» вже на жовтий сигнал світлофору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2681306 від 13.06.2020 року за ч.2 ст.122 КУпАП є законною, відповідає вимогам КУпАП, та скасуванню не підлягає.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.