ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 жовтня 2020 року           справа №360/871/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                                  Сіваченка І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Пляшкова К.О.) від 17 червня 2020 року (повний текст складено 26 червня 2020 року у м.Сєвєродонецьк) по справі №360/871/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення ГУДФС у Київській області від 25 жовтня 2018 року № 124563-5606-1008, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 34033,47 грн; визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення ГУДФС у Київській області від 23 травня 2019 року № 104751-5606-1031, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 34033,47 грн; визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення ГУДПС у Київській області від 09 грудня 2019 року № 164166-5605-1031, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 192642,27 грн..
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 25 жовтня 2018 року № 124563-5606-1008, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 34033,47 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 23 травня 2019 року № 104751-5606-1031, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 34033,47 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 09 грудня 2019 року № 164166-5605-1031, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 192642,27 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.).; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1926,25 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять шість гривень 25 коп.).
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що нарахування податкового зобов`язання по земельному податку здійснено контролюючим органом із дотриманням вимог Податкового кодексу України, виходячи із вартості 1 кв. м. земель промисловості у м.Буча, повідомленої листом відділу Держгеокадастру у м. Буча Київської області від 23 травня 2016 року № 01-5/47-16 на 2016 рік 249,87 грн, коефіцієнтів індексації, оприлюднених на офіційному сайті Держгеокадастру, які становлять: на 2016 рік 1,06, на 2017 рік 1, на 2018 рік 1, ставки податку на земельні ділянку з цільовим призначенням для будівництва багатоквартирного житлового будинку, яка становить: на 2016 рік 3 %, на 2018 рік 0,5 %, на 2019 рік 0,5 %.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року на стадії апеляційного розгляду справи допущено процесуальне правонаступництво, а саме замінено відповідача - Головне управління ДФС у Київській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк. спр. 17-18), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (арк. спр. 19-23) позивач з 01 січня 2015 року є власником земельної ділянки кадастровий номер 3210945300:01:128:0122, площею 2,5699 га, цільове призначення: землі житлової забудови, під житлову забудову, адреса: Київська область, місто Буча.
Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, виданою Держгеокадастром, земельна ділянка кадастровий номер 3210945300:01:128:0122, цільове призначення: 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 2,5699 га, 02 липня 2015 року проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка складає 4984173,02 грн (арк. спр. 24).
Позивачем отримано такі податкові повідомлення-рішення:
- від 25 жовтня 2018 року № 124563-5606-1008, яким позивачеві визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 34033,47 грн. (арк. спр. 57);
- від 23 травня 2019 року № 104751-5606-1031, яким позивачеві визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 34033,47 грн. (арк. спр. 58).
- від 09 грудня 2019 року № 164166-5605-1031, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 192642,27 грн. (арк. спр. 56).
З копії листів ГУ ДПС у Київській області від 10 грудня 2019 року                                 №11224/Адв/10-36-33-01 та від 17 січня 2020 року № 1436/І/10-36-33-01, направлених за результатами розгляду запитів адвоката, слідує, що податкові зобов`язання по земельному податку на земельну ділянку з кадастровим номером 3210945300:01:128:0122 розраховані контролюючим органом з урахуванням: вартості 1 кв. м. земель житлової забудови відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у м. Буча Київської області від 23 травня 2016 року                         № 01-5/47-16, яка на 2016 рік складає 249,87 грн; відповідно до листа Держгеокадастру України від 11 січня 2018 року  №6-28-0.22-244/2-18, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення складають 2016 рік 1,06, 2017 рік - 1; відповідно до Додатку 2 до рішення сесії Бучанської міської ради від 25 травня 2015 року № 2271-72-VI зі змінами від 19 січня 2016 року № 108-05- VIІ, ставка податку для земельних ділянок, які мають цільове призначення «для будівництва багатоквартирного житлового будинку», складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; відповідно до рішення сесії Бучанської міської ради від 26 січня 2018 року № 1702-37- VIІ ставка податку на 2018 рік для відповідних земельних ділянок змінена на 0,5 % від нормативної грошової оцінки (арк. спр. 25-27, 28-29).
Також з листа ГУ ДПС у Київській області від 10 грудня 2019 року                                                         № 11224/Адв/10-36-33-01 судом з`ясовано, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 09 грудня 2019 року № 164166-5605-1031, яким позивачеві визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 192642,27 грн., сформовано на заміну податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 25 жовтня 2018 року № 356.2016.1038-5606-1008, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік - 48160,56 грн..
Згідно з копією рішення Бучанської міської ради Київської області від 19 січня 2016 року № 108-5-VII «Про внесення змін до рішення Бучанської міської ради за № 2271-72-VI від 25 червня 2015 року «Про встановлення ставок плати за землю, за земельні ділянки на території міста Буча» з 01 січня 2016 року застосовуються такі ставки земельного податку за земельні ділянки м. Буча, нормативно-грошову оцінку яких проведено, що перебувають у власності платників податку (Додаток 2), зокрема землі для будівництва багатоквартирного житлового будинку 3 % (пункт 1.2.2 Додатку 2) (арк. спр. 30-32).
Рішенням Бучанської міської ради Київської області від 26 січня 2018 року №1702-37-VIІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території міста Буча на 2018 рік» з 01 січня 2018 року ставка земельного податку за земельні ділянки, що перебувають у власності платників податку на території міста Буча, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку встановлена - 0,5 % (підпункт 02.03 Додатку 1) (арк. спр. 33-40).
Згідно з копією рішення Бучанської міської ради Київської області від 17 липня 2018 року № 2184-41-VIІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території міста Буча на 2019 рік» з 01 січня 2019 року ставка земельного податку за земельні ділянки, що перебувають у власності платників податку на території міста Буча, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку складає 0,5 % (підпункт 02.03 Додатку 1) (арк. спр. 41-48).
З копії листів Держгеокадастру від 11 січня 2018 року № 6-28-0.22-244/2-18, від 04 січня 2019 № 22-28-0.22-125/2-19, від 03 січня 2020 року № 6-28-0.22-38/2-20 слідує, що коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення становлять, зокрема: 2015 рік - 1,433, 2016 рік 1,06, 2017 рік 1,0, 2018 рік 1,0, 2019 рік 1,0 (арк. спр. 49-50, 52-53, 179).
Дослідженням копії листа Відділу Держгеокадастру у м. Бучі Київської області від 23 травня 2016 року № 01-5/34-16 встановлено, що середня нормативна грошова оцінка земельних ділянок на території Бучанської міської ради становить, зокрема, для земель житлової забудови 249,87 грн за кв. м. (арк. спр. 51).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
У відповідності до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт 287.5 статті 287 Податкового кодексу України).
Зідно до пункту 287.10 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.
За приписами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що при визначенні податковим повідомлення-рішенням від 09 грудня 2019 року № 164166-5605-1031 земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік, відповідачем  було порушено строки, встановлені пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, а тому правомірно задоволено позов в цій частині.
Щодо податкових повідомлень-рішень від 25 жовтня 2018 року № 124563-5606-1008 та від 23 травня 2019 року № 104751-5606-1031 колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 269 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. 
Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Згідно з пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Положеннями пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Згідно з пунктом 284.1 статті 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року […].
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.3 статті 289 Податкового кодексу України).
Стаття 5 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель» (далі Закон № 1378-IV) передбачає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.
Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Згідно з частиною 1 статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Відповідно до частини третьої статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що контролюючий орган зобов`язаний нараховувати фізичним особам суму земельного податку, виходячи з бази оподаткування - нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проіндексованої на коефіцієнт індексації, який щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік, який застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, та ставки плати за землю, яка встановлюється органом місцевого самоврядування на відповідній території.
За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок податкового зобов`язання, наведений позивачем у позовній заяві, не відповідає положенням Податкового кодексу України, оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки наведена без урахування коефіцієнту її індексації кумулятивно з 2015 року.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, виданою Держгеокадастром, земельна ділянка кадастровий номер 3210945300:01:128:0122, цільове призначення: 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 2,5699 га, 02 липня 2015 року проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка складає 4984173,02 грн..
Судом першої інстанції встановлено, що за 2018 рік розмір податкового зобов`язання за земельним податком складає 37854,29 грн (4984173,02 грн (нормативна грошова оцінка) х 1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2015 рік) х 1,06 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2016 рік) х 1,0 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2017 рік) х 0,5 % (ставка податку за рішенням Бучанської міської ради Київської області від 26 січня 2018 року №1702-37-VIІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території міста Буча на 2018 рік») = 37854,29 грн).
За 2019 рік розмір податкового зобов`язання за земельним податком складає 37854,29 грн. (4984173,02 грн. (нормативна грошова оцінка) х 1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2015 рік) х 1,06 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2016 рік) х 1,0 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2017 рік) х 1,0 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2018 рік) х 0,5 % (ставка податку за рішенням Бучанської міської ради Київської області від 17 липня 2018 року № 2184-41-VIІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території міста Буча на 2019 рік») = 37854,29 грн.).
Тобто, судом першої інстанції встановлено, що нарахування податкових зобов`язань здійснено відповідачем з порушенням положень Податкового кодексу України, що призвело до нарахування податкового зобов`язання по земельному податку у меншому розмірі, ніж належить до сплати. Викладене, на думку колегії суддів , є підставою для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.
Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або чи мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.
Як встановлено вище, податковими повідомлення- рішеннями від 25 жовтня 2018 року №124563-5606-1008 та від 23 травня 2019 року № 104751-5606-1031 податкове зобов`язання по земельному податку  за 2018 та 2019 роки нараховано позивачеві у меншому розмірі, ніж належить до сплати. За таких обставин, колегія суддів вважає, що цими рішеннями  не були порушені права, свободи чи інтереси позивача з боку відповідача, а тому судом першої інстанції безпідставно їх скасовано.
На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для часткового скасування рішення та прийняття нового рішення.
За приписами ч.6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 139, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року по справі №360/871/20 - задовольнити частково.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року по справі №360/871/20 - скасувати в частині визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 25 жовтня 2018 року №124563-5606-1008, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 34033,47 грн. та податкового повідомлення рішення від 25 жовтня 2018 року                                    №104751-5606-1031, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 34033,47 грн..
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 25 жовтня 2018 року №124563-5606-1008, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 34033,47 грн. та податкового повідомлення рішення від 25 жовтня 2018 року №104751-5606-1031, яким визначена сума податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 34033,47 грн. - відмовити. 
Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року по справі №360/871/20 - виключити.
В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року по справі №360/871/20 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 13 жовтня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 жовтня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                             І.В. Сіваченко