ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 185/2878/20(2-а/185/59/20)	
                                                                                Суддя І інстанції Болдирєва У.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року у справі №185/2878/20 (2-а/185/59/20) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Скляра Романа Сергійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2093015 від 10.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.;
- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року у справі №185/2878/20 (2-а/185/59/20) адміністративний позов задоволено частково. 
Скасовано постанову серії ЕАК №2093015 від 10 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Закрито справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати в частині задоволення позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної патрульним поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на наявність складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, інші сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.  
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 10 лютого 2020 року поліцейським Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Скляром Романом Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК №2093015, згідно з якою 10 лютого 2020 року о 22:09 год. в м. Дніпро, вул. Караваєва 64, було зупинено транспортний засіб AUDI номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, при перевірці документів  водій не надав поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1.ґ. ПДР.
Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа вчиняє дії - керує транспортним засобом, у тому числі, без поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або відмовляється пред`явити поліс до перевірки.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно із статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
У відповідності до пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно із пунктом 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує обставину ненадання полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів патрульному поліцейському на його вимогу. Разом з тим, позивач вважає, що його безпідставно було зупинено відповідачем, оскільки відсутня обставина порушення ним Правил дорожнього руху.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, сформульовану у постанові 21 листопада 2018 р. у справі №465/6677/16-а (адміністративне провадження №К/9901/15441/18). Верховний Суд, пославшись на приписи статті 53 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшов висновку про право посадових осіб відповідних підрозділів Національної поліції здійснювати перевірку документів водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності,  та обов`язку водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, як це передбачено підпунктами 2.1, 2.4   ПДР. Будь-яких додаткових умов для реалізації представником поліції зазначеного службового повноваження та водієм транспортного засобу - зазначеного обов`язку, діюче законодавство не встановлює. У постанові від 13 березня 2019 р. у справі № 686/15383/17 Верховний Суд вказав на те, що сама по собі наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою   статті 126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівників поліції.
Враховуючи наведений правовий висновок Верховного Суду, колегія суддів вважає неспроможними доводи позивача про відсутність законних підстав зупинки його інспектором поліції. 
Таким чином, керування позивачем транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також непред`явлення його на вимогу поліцейського свідчить про порушення ним пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 1   статті 126 КУпАП.
Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2093015 колегія суддів відмовляє за наведених у цій постанові підстав.
Керуючись статтями      315,      317,      321,      322,      325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року у справі №185/2878/20 (2-а/185/59/20) - скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 3  статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
В повному обсязі постанова складена 24 листопада 2020 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник