ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
01 грудня 2020 року
м. Харків
Справа № 629/1233/18
Провадження № 22-ц/818/3236/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Хорошевського О.М.
суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б., 
за участю секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бусуєк Лади Афанасіївни на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 жовтня 2018  року, постановлене суддею  Ткаченко О.А., у цивільній справі  за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третя особа: Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області про визнання наймачем у договорі найму жилого приміщення трикімнатної квартири,
в с т а н о в и в :
У березні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, у якому просив визнати його наймачем у договорі найму трикімнатної квартири житловою площею 39,58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 замість ОСОБА_2 у зв`язку із її вибуттям.
В обґрунтування позову посилався на те, що з 29 травня 2017 року він за згодою наймача ОСОБА_2 , його тещі, був зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 . З цього часу позивач, його дружина  ОСОБА_3  (донька наймача) та ОСОБА_2  проживали за вказаною адресою однією сім`єю, велиспільне господарство. 19 вересня 2017 року ОСОБА_2 виїхала з указаної квартири та знялася з реєстрації. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради від 28.08.2017 року №554 позивачу було відмовлено у заміні наймача в договорі найму квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з наявною значною заборгованістю по сплаті комунальних послуг.
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бусуєк Лади Афанасіївни залишено без задоволення постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2019 року.
Постановою Верховного Суду від 11 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.ю
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що рішенням про відкладення вирішення питання про заміну наймача до погашення заборгованості за комунальні послуги виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області фактично відмовив ОСОБА_1 у визнанні його наймачем квартири АДРЕСА_2 . Позивач не відмовляється від сплати заборгованості, яка утворилася після його вселення до спірної квартири, але заборгованість відповідачем нарахована починаючи з 1996 року, коли ні він, ні ОСОБА_2 не проживали за спірною адресою.
Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення, посилається на те, що рішенням № 737 від14.11.2017 року позивачу не було відмовлено у визнанні його наймачем житлового приміщення, вирішення питання було відкладено, що не заборонено законом. Рішення про визнання наймачем житлового приміщення відноситься до виключної компетенції виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, тому не може прийматися судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 737 від 14 листопада 2017 року відкладено вирішення питання про зміну наймача в договорі найму квартири АДРЕСА_2 до вжиття заходів по погашенню заборгованості за надані комунальні послуги. Відсутність належним чином оформленого рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про заміну наймача в договорі найму жилого приміщення або відмову у зміні свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. Отже, має місце його протиправна бездіяльність.
Проте судова колегія з таким висновком погодитись не може виходячи з наступного.
З 09 квітня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі житловою площею 39,58 кв. м. Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_5 (з 08 вересня 1988 року по 09 квітня 2015 року), ОСОБА_6 (з 08 вересня 1988 року по 15 грудня 2006 року), ОСОБА_7 (з 08 вересня 1988 року по 09 травня 2008 року), ОСОБА_8 (з 08 вересня 1988 року по 04 квітня 2015 року), ОСОБА_9 (з 22 грудня 1995 року по 02 квітня 2015 року), ОСОБА_10 (з 07 травня 2003 року по 09 квітня 2015 року), ОСОБА_11 (з 11 серпня 2009 року по 04 квітня 2015 року).

Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 23 червня 2015 року № 340 «Про заміну наймачів у договорах найму жилих приміщень» замінено наймача у договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_3 на ОСОБА_2 у зв`язку з вибуттям наймача ОСОБА_5 .

Укладення шлюбу між донькою ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 березня 2015 року (т. 1 а.с. 10).
Згідно особового рахунку ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 з 29 травня 2017 року.

19 вересня 2017 року ОСОБА_2 знято з місця реєстрації за вказаною вище адресою.
Квартира АДРЕСА_4 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова Харківської області.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області із заявою про зміну наймача у договорі найму на спірну квартиру.

Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 29 серпня 2017 року № 554 «Про заміну наймачів у договорах найму жилих приміщень», у зв`язку із наявністю значної заборгованості зі сплати комунальних послуг, до вирішення питання щодо вжиття заходів щодо погашення заборгованості відкладено заміну наймача в договорі найму житлового приміщення - трикімнатної квартири АДРЕСА_3 на ОСОБА_1 за взаємною згодою з наймачем ОСОБА_2 .
Згідно з витягом з рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 14 листопада 2017 року № 737 «Про заміну наймачів у договорах найму жилих приміщень», у зв`язку із наявністю значної заборгованості зі сплати комунальних послуг, до вирішення питання щодо вжиття заходів щодо погашення заборгованості відкладено (з можливістю повторного звернення) заміну наймача в договорі найму житлового приміщення - трикімнатної квартири АДРЕСА_3 на ОСОБА_1 у зв`язку з вибуттям наймача ОСОБА_2 .
За правилами статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української PCP користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.
Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК Української PCP). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК Української PCP).
Згідно з частиною першою статті 106 ЖК Української PCP повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.
Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК Української PCP, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. За змістом статті 65 ЖК Української PCP за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.
Статтею 107 ЖК Української PCP визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не оспорював і не оспорює права ОСОБА_1 на проживання та укладення договору найму спірної квартири, а з позовом про визнання дії або бездіяльності Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області позивач не звертався, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову
Проте, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач відклав вирішення питання щодо визнання позивача наймачем спірної квартири через наявність заборгованості за комунальні послуги. Дії відповідача щодо відкладення розгляду його питання про заміну наймача у договорі найму позивач вважає протиправними, тому що не визнає обов`язок сплачувати заборгованість за комунальні платежі, що виникла до його вселення в квартиру, тобто, до 29 травня 2017 року.
Таким чином між сторонами існує спір, який у позасудовому порядку вирішено бути не може.
Судовим розглядом встановлено, що вселення ОСОБА_1 у спірну квартиру відбулось за згодою наймача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстрований у даному житловому приміщенні, при цьому не має іншого житла та постійно проживав та проживає у спірній квартирі з 29 травня 2017 року.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.05.2018 року скасовано судовий наказ № 629/303038/17 від 10.10.2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП «Теплоегнерго» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 12523,44 грн та судового збору, оскільки у спірній квартирі ОСОБА_2 була зареєстрована у період з 09.04.2015 року по 19.09.2017, а Прут з 29.05.2017 року, а заборгованість за послуги централізованого теплопостачання виникла за період з 01.05.2014 року по 31.06.2017 року.
Таким чином спірна заборгованість виникла, зокрема, у період, коли ОСОБА_2 не була наймачем спірної квартири (до 23 червня 2015 року) та до вселення 29.05. 2017 року ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції не взявши до уваги зазначене вище, дійшов висновку який не відповідає обставинам справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1  судовий збір за подання позовної заяви у сумі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1060,00 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи викладене, згідно п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бусуєк Лади Афанасіївни задовольнити.
Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 жовтня 2018  року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 наймачем у договорі найму трикімнатної квартири житловою площею 39,58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 замість ОСОБА_2 у зв`язку із її вибуттям.
Стягнути з Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області (ЄДРПОУ 04058829) на користь  ОСОБА_1  судовий збір за подання позовної заяви у сумі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1060,00 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий                                                                              О.М. Хорошевський 

Судді:                                                                                  І.В. Бурлака 

В.Б. Яцина 
Повний текст постанови складено 04.12.2020.