Номер провадження: 22-ц/813/8246/20 
Номер справи місцевого суду: 947/17903/20
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/17903/20
Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/8246/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бикової К.А.,

учасники справи: 
    - заявник - адвокат Шкодіна Любов Василівна, діюча від імені ОСОБА_1 ,
- позивач - ОСОБА_2 , 
    - відповідачі - 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою адвоката Шкодіної Любові Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків, за апеляційною скаргою адвоката Коверги Ганни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Гниличенко М.В. 14 червня 2020 року, про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову,
встановив:

У липні 2020 року адвокат Шкодіна Л.В., діюча від імені ОСОБА_1 , звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вищевказаною заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2004 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків, у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .
Заява про скасування заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що при зверненні  ОСОБА_1 до нотаріальної контори нотаріусом було роз`яснено заявниці, що у Єдиному реєстрі заборон наявна заборона відчуження нерухомого майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , у зв`язку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину.
Заявниця зазначає, що розгляд наведеної вище цивільної справи за позовом  ОСОБА_2 закінчено, відкритих виконавчих проваджень не має, а тому і підстав для існування заходів забезпечення позову не має. Вказує на те, що наявний арешт нерухомого майна обмежує майнові та спадкові права, унеможливлює оформлення спадщини після смерті батька (а. с. 1 - 2). 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що завниця передчасно звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки лише 04.10.2020 року спливає шестимісячний строк звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. У цей строк спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Тобто, на даний час не визначено коло спадкоємців як за законом, так і за заповітом. Лише після спливу встановленого законом шестимісячного строку та підтвердженою нотаріусом інформації про осіб, які звернулись з заявою про прийняття спадщини, можливо буде вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки на даний час право заявника, та її статус при зверненні до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову не підтверджено, коло спадкоємців не встановлено, тому підстави для задоволення вказаної заяви відсутні (а. с. 19 - 21).
В апеляційній скарзі адвокат Коверга Г.В., діюча від імені ОСОБА_1 ,просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права.
Апелянт вказує на те, що оскаржуваною ухвалою не було здійснено захист спадкових прав ОСОБА_1 всупереч сталої, як на думку апелянта, правозастосовної практики.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Від адвокат Коверги Г.В. , діючої від імені ОСОБА_1 , надійшла заяви про розгляд справи за відсутності заявниці та її представника.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань  техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».
Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.
Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».
 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, відсутність клопотань учасників справи про відкладення розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам законодавства з огляду на наступне.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
За правилами частини 1 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно з частинами 4, 5 статті 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.
Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2004 року накладено арешт в Першій державній нотаріальній конторі м. Одеси на належну ОСОБА_4 (1945 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.09.2000 року Київським РВ УМВС України в Одеській області) квартиру АДРЕСА_1 . Заборонено Одеському МБТІ та РОН видавати кому-небудь будь-які документи по належній ОСОБА_4 (1945 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.09.2000 року Київським РВ УМВС України в Одеській області) квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 6). 
Заборонено Одеському МБТІ та РОН видавати будь-кому будь-які правовстановлюючі документи по належній ОСОБА_4 (1945 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.09.2000 року Київським РВ УМВС України в Одеській області) квартирі АДРЕСА_1 . 
Заборонено Одеському МБТІ та РОН реєструвати будь-кому будь-які правовстановлюючі документи по належній ОСОБА_4 (1945 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.09.2000 року Київським РВ УМВС України в Одеській області) квартирі АДРЕСА_1 . 
Одеським державним нотаріальним архівом було повідомлено, що за даними матеріалів архівних фондів, переданих на державне зберігання, міститься інформація, що Першою одеською нотаріальною конторою 27.12.2004 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , на підставі Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2004 року (а. с. 5).
Заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) є донькою ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 3500 (а. с. 9).
Заявниця своєчасно у відповідності до ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, як спадкоємець першої черги, звернулась до Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , що вбачається із витягу про реєстрацію спадкової справи № 341/2020 від 04.05.2020 року, заведеної державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Пінігіною Т.М. (а. с. 10).
Із заяви про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що при зверненні до нотаріальної контори нотаріусом Бакаловій Т.Я. було роз`яснено, що у Єдиному реєстрі заборон наявна заборона відчуження нерухомого майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 , яка належна ОСОБА_4 , у зв`язку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину.
На час розгляду справи у суді ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 27.12.2004 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків, якою накладено арешт на майно ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не скасовано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 208052679 від 04.05.2020, наявне обтяження за № 1574801 у вигляді арешту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , яке зареєстровано 27.12.2004 року 14:21:53 за № 1574801 та внесено реєстратором: Перша Одеська державна нотаріальна контора, підстава: ухвала суду Київського району м. Одеси від 27.12.2004 року (а. с. 12).
Заявниця зазначає, що розгляд наведеної вище цивільної справи за позовом  ОСОБА_2 закінчено, відкритих виконавчих проваджень не має, а тому і підстав для існування заходів забезпечення позову не має. Вказує на те, що наявний арешт нерухомого майна обмежує її майнові та спадкові права, унеможливлює оформлення спадщини після смерті батька.
Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. ст. 1270, 1298 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявниця передчасно звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки лише 04.10.2020 року спливає шестимісячний строк звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. У цей строк спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, тобто на даний час не визначено коло спадкоємців як за законом так і за заповітом, лише після спливу шестимісячного строку встановленого законом та підтвердженою нотаріусом інформації про осіб, які звернулись з заявою про прийняття спадщини, можливо буде вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову, оскільки на даний час право заявника, та її статус, на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову не підтверджено, коло спадкоємців не встановлено, тому підстави для задоволення вказаної заяви відсутні. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до невірного тлумачення норм ЦК України про спадкове право, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними.
Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
За правилами, передбаченими пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги адвоката Коверги Г.В., діючої від імені ОСОБА_1 , відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.
Згідно з пункту 4 частини 1 статті 353, пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає касаційному оскарженню. 

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Коверги Ганни Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року.
                                               
Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк 

О. М. Таварткіладзе