П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 815/2509/18	
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді:  Димерлія О.О.
суддів: Коваля М.П. ,  Кравченка К.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від  23.04.2020р. у справі № 815/2509/18  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У травні 2018р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом у якому проси суд визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018 року протиправними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018р., здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р. однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У квітні 2018 року територіальним органом Пенсійного фонду йому проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ №103, після якої основний розмір пенсії позивача визначався з 80% відповідних сум грошового забезпечення. Однак, виплата суми збільшення пенсії позивачу протягом 2018 та 2019 років здійснюється лише з урахуванням 50% та 75% підвищення, що безпідставно порушило його права. Позивач не погоджується із виплатою йому лише частини підвищення, оскільки Постанова №103 погіршує його становище в частині строків виплати належної пенсії; у зв`язку із скасуванням рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року пунктів 1,2 Постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року обмеження виплати надбавки у період з 01.01.2018 року (тобто з моменту проведення перерахунку пенсії) не має належного законодавчого підґрунтя; у зв`язку із тим, що відповідні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суперечать нормам чинного законодавства, належний розмір пенсії підлягає виплаті в частині недонарахованої позивачу суми пенсії.
Відповідач – Головне управління ПФУ в Одеській області з позовними вимогами не погоджувалось з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що визначення розміру грошового забезпечення для призначення пенсії було здійснено у відповідності до норм чинного законодавства та на момент здійснення перерахунку на підставі Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року. Також, на думку відповідача, дії ГУ ПФУ в Одеській області до 05.03.2019 року щодо дотримання вимог Постанови №103 від 21.02.2018 року є правомірними, а листом Пенсійного фонду України від 28.08.2019 року наголошено про звернення до центральних органів виконавчої влади для надання додаткових коштів на покриття витрат зі сплати 100% підвищення пенсії, однак на даний час таких коштів виділено не було.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 05.03.2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р., з 05.03.2019р. (з урахуванням вже   виплачених сум пенсії).
В іншій частині позовних вимог відмовлено.              
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що  з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій акцентовано увагу суду апеляційної інстанції на прийнятті судом першої інстанції рішення в означений частині з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим останній просить оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням ПФУ в Одеській області протиправно зменшено розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018 року.
Не погоджуючись з апеляційною скаргою відповідачем подано письмовий відзив, у якому акцентовано увагу на тому, що під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 . ГУ ПФУ в Одеській області діяло на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, який передбачено положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства.
У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд, з урахуванням приписів п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснює розгляд справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно   із протоколом за пенсійною справою ОСОБА_1 , призначення пенсії позивачу було здійснено 20.05.2014 року з визначенням основного розміру пенсії 60% сум грошового забезпечення.
При цьому, грошове забезпечення для визначення розміру пенсії визначалось з таких складових: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 35%; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами – 15%;  надбавка за особливо важливі завдання – 50%; премія – 10%.
Після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №103 05.04.2018 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 11376,30 грн.,  основний розмір якої вираховувався із 80% грошового забезпечення, а грошове забезпечення для визначення розміру перерахованої пенсії визначалось з посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років 50%.
Крім цього, у перерахунку пенсії від 05.04.2018 року зазначено, що підвищення пенсії складає 6418,57 грн., з яких виплачується: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення – 3209,29 грн.; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення – 4813,93 грн.; з 01.01.2020 року щомісячно 100% від підвищення – 6418,57 грн.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до статті 63 якого усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45), згідно із пунктами 1, 2 та 3 якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2, 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5    Порядку № 45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» пунктами 1, 2 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови № 704.
Визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Проте, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року, серед іншого, вказав на те, що системний аналіз статей 51,  52,  55,  63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Згідно  із ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
З набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 5 березня 2019 року.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 6 серпня 2019 року у справі № 160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року.
Разом з тим, скасування з 5 березня 2019 року в судовому порядку пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови Кабінету Міністрів України №103 були діючими.
З урахуванням наведеного, правильними є висновок суду першої інстанції про відсутність законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018 року по 04.03.2019р. протиправними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018р. по 04.03.2019р., здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р. однією сумою, оскільки на момент перерахунку пенсії позивачу у квітні 2018 року пенсійний орган керувався ще чинними положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 103, а підставою звернення позивача до суду з даним позовом були, на його думку, незаконні дії відповідача щодо виплати 50% суми підвищення пенсії.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від  09 квітня 2020 року у справі № 640/19928/18, від 09 жовтня 2020 року у справі №2040/7844/18.
Таким чином, з урахуванням встановлення фактичних обставин справи, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, та практикою Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з вищенаведених підстав.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції, в системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, та не впливають на висновки суду, викладені в рішенні суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині яка оскаржується є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення у спірній частині судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення   Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року по справі № 815/2509/18  – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії   судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Кравченко К.В.