Ухвала
 
23 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 295/16189/19 
провадження № 61-16269ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсними договору відступлення прав вимоги та договору про передачу прав за договорами забезпечення, 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсними договору відступлення прав вимоги та договору про передачу прав за договорами забезпечення. 
 
Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 14 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
02 листопада 2020 року  ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року, з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: отримання постанови суду апеляційної інстанції лише 02 жовтня 2020 року, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.
 
Крім того, у відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
 
Заявник у поданій касаційній скарзі зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
 
Разом з цим, виходячи зі змісту оскаржених судових рішень предметом судового розгляду були дві позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними двох договорів, а саме договору відступлення прав вимоги та договору про передачу прав за договорами забезпечення, які не охоплюються предметною сферою застосування Закону України «Про захист прав споживачів». У спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, відтак цей позов не може вважатися позовом про захист прав споживача в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначене виключає можливість поширення встановленої законом пільги зі сплати судового збору на цій випадок, а подана в рамках справи касаційна скарга підлягає оплаті судовим збором на загальних підставах.
 
За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Враховуючи заявлені позовні вимоги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 3 073,60 гривень. 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки заявник узагальнено посилається на обґрунтування касаційної скарги, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 

 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 17 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк