П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2626/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,
представника позивача - адвоката Маклашевської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року (суддя Юхтенко Л.Р., м. Одеса, повний текст рішення складений 29 липня 2020 року) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонні покриття та технології» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2020 року ТОВ «Бетонні покриття та технології» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500070/2020/00166 від 19.03.2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року адміністративний позов ТОВ «Бетонні покриття та технології» був задоволений. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці Держмитслужби у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500070/2020/00166 від 19.03.2020 року.

21 липня 2020 року від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7600 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року задоволено частково заяву представника позивача про стягнення судових витрат у справі №420/2626/20 та стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Бетонні покриття та технології» судові витрати у розмірі 4500 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот гривень  00 копійок). В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі додатковим судовим рішенням Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви позивача.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи та значенням справи для позивача.

Позивач додаткове рішення суду в частині відмови не оскаржував та надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представника позивача - адвоката Маклашевської А.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в прохальній частині позову позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн. До позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №21-02/2020БПТ від 21 лютого 2020 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року по справі №420/2626/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонні покриття та технології» задоволено повністю.
21 липня 2020 року (вхід. № 28429/20) від представника позивача надійшов уточнений детальний опис наданих послуг адвокатом клієнту у справі №420/2626/20, відповідно до якого представник позивача просив стягнути з Одеської митниці Держмитслужби понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600 грн.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №21-02/2020 БПТ, акт наданих послуг від 08 липня 2020 року, рахунок-фактуру від 08 липня 2020 року та платіжне доручення №1931 від 09 липня 2020 року на суму 7600 грн.

Вирішуючи дане питання суд 1-ї інстанції виходив з часткової обґрунтованості заяви позивача та підстав для її часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України установлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2020 року між ТОВ «Бетонні покриття та технології» (Клієнт) та адвокатом Маклашевською А.О. (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №21-02/2020БПТ, відповідно до п. 1.1. якого предметом Договору є 1.1.1. забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів Клієнта у будь-кому статусі.
Відповідно до п.1.2 Договору за цим договором надання правової допомоги здійснюється у наступних формах:
1.2.1 Консультації (письмових та/або усних за погодженням сторін)
1.2.2. Реєстрація суб`єктів господарської діяльності.
1.2.3. Розробка схем оптимізації податкових зобов`язань.
1.2.4 Розробка та правовий аналіз  договорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності Клієнтом.
1.2.5 Захист від протиправних дій посадових осіб органів державної влади, зокрема органів Державної фіскальної служби України.
1.2.6 Надання правової допомоги у кримінальних провадженнях;
1.2.7 Представництво інтересів Клієнта в судах всіх юрисдикцій та інстанцій.
1.2.8 Інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.
Згідно з п. 4.6 Договору, факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг.
Пунктами 4.8 - 4.9 договору встановлено, що підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура. Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок Адвоката. У разі проведення  розрахунку готівкою Адвокат видає довідку про отримання гонорару.
Пунктом 5.1 цього договору передбачено, що цей договір починає діяти з моменту його підписання сторонами та діє протягом наступних 12 календарних місяців.
08 липня 2020 року між Адвокатом ОСОБА_1 та ТОВ «Бетонні покриття та технології» підписано акт наданих послуг, відповідно до якого адвокатом надано клієнту такі послуги:
- 19.03.2020 року - фіксована частина розміру гонорару 1000 грн.
- 19.03.2020 року - 23.03.2020 року вивчення документів, вивчення нормативних актів, вироблення правової позиції вартістю 200 грн. за 1 годину, кількістю 4 години, всього 800 грн.;
- З 19.03.2020 року по 23.03.2020 року написання позовної заяви вартістю 500 грн. за 1 годину тривалістю 8 годин, всього 4000 грн.;
- З 27.05.2020 року; 25.06.2020 року; 20.07.2020 року - участь у судових засіданнях: 27.05.2020 року о 10.00 год., 25.06.2020 року о 12.30 год, 20.07.2020 року о 14.30 год., вартістю 500 грн. за 1 годину, кількістю 3 години, всього 1500 год.;
- З 19.03.2020 року по 20.07.2020 року моніторинг (відстеження) стану розгляду справи відповідно до Єдиного реєстру судових рішень вартістю 100 грн. за 1 годину, тривалістю 3 години, всього 300 грн. загальна вартість наданих послуг складає 7600 грн.
Також у акті зазначено, що підписанням цього акту клієнт підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень Договору та не має претензій до адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у акті.
З наведеного акту наданих послуг можна дійти висновку, що година роботи адвоката коштує від 100 грн. до 500 грн. залежно від виду виконаної роботи.
Згідно пояснень позивача фіксованого розміру вартості години надання послуг не має, а вартість послуги залежить від її складності та об`єму виконаної роботи.
На підтвердження факту оплати послуг за даним Договором позивачем надано рахунок-фактуру від 08 липня 2020 року та платіжне доручення №1931 від 09 липня 2020 року у розмірі 7600 грн.
Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана справа не відноситься до складних справ, вже формована судова практика щодо розгляду та вирішення справ про визнання протиправними та скасування карток відмови з визначення коду товарів за наявності документів, що підтверджують наведені позивачем доводи та обставини, тому вивчення нормативних актів та вироблення правової позиції не потребувала витрати додаткового часу.
Так, витрачений адвокатом час на написання позовної заяви вартістю 500 грн. за годину роботи тривалістю 8 годин складає 4000 грн. та є співмірним з виконаною роботою.
В той же час вивчення документів, вивчення нормативних актів, та вироблення правової позиції є невід`ємною частиною роботи щодо складання позовної заяви, а тому охоплюються саме витратами, понесеними на складання позову.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що витрати на вивчення документів, вивчення нормативних актів, та вироблення правової позиції протягом 4 голини вартістю 200 грн. за годину, разом 800 грн. є безпідставними та не належать відшкодуванню.
Також суд 1-ї інстанції вірно зазначив, що вимоги позивача щодо відшкодування витрат на участь у судових засіданнях є частково безпідставними, з таких підстав.
Позивач просив стягнути 1500 грн. за три години судових засідань, по 500 грн. за кожну годину.
Проте матеріалами справи підтверджено, що підготовче засідання 27 травня 2020 року тривало з 10.09 год. до 10.21 год. (тобто приблизно 10 хвилин) та було відкладено на 24 червня 2020 року за клопотанням представника позивача для надання часу для підготовки відповіді на відзив.
Крім того, зазначене у акті наданих послуг від 08 липня 2020 року судове засідання 25 червня 2020 року в рамках даної справи не призначалось на цю дату та не проводилось.
Разом з тим, підготовче засідання, призначене на 24 червня 2020 року, тривало з 12.31 год. до 12.34 год. (тобто тривало 3 хвилини) та закінчилось закриттям підготовчого провадження у справі та призначенням розгляду справи по суті на 20 липня 2020 року о 14 годині 30 хвилин.
Судове засідання, призначене на 20 липня 2020 року тривало з 14.36 год до 15.38 год., тобто трішки більше 1 години, на цьому судовому засіданні представником позивача надано пояснення з приводу заявлених позовних вимог, а отже, тільки на цьому судовому засіданні витрати позивача були фактичними та неминучими, а тому витрати за участь у судових засіданнях підлягають відшкодуванню у розмірі 500 грн. лише за участь у судовому засіданні від 20.07.2020 року.
Щодо моніторингу (відстеження) стану розгляду справи відповідно до Єдиного реєстру судових рішень, суд 1-ї інстанції вірно зазначив, що понесені витрати на вказаний моніторинг не є неминучими, оскільки суд належним чином повідомляв позивача про рух справи.
Також суд враховує, що відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Як вбачається з вищенаведеної норми закону, моніторинг (відстеження) стану розгляду справи відповідно до Єдиного реєстру судових рішень не відноситься до видів адвокатської діяльності.
Щодо стягнення фіксованої частини гонорару в розмірі 1000 грн., суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги №21-02/2020БПТ, гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.
Гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та відображаються у акті наданих послуг.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи наведені приписи ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та наведений у договорі порядок обчислення гонорару, в якому відсутній порядок обчислення фіксованого розміру гонорару, та відсутність обґрунтування розміру фіксованого гонорару, суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку, що ці витрати не є розумними та неминучими, а отже не належать стягненню.
Враховуючи вищевикладене та оцінку наданих представником позивача доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, опис наданих послуг та складність справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, тривалість судових засідань по даній справі та участь представника позивача в них, суд першої інстанції дішов обґрунтованого висновку про те, що фактичні витрати позивача складають 4500 грн., а тому заява належить задоволенню частково.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ТОВ «Бетонні покриття та технології».
Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга Одеської митниці Держмитслужби задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 139, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 1 грудня 2020 року.