УХВАЛА

11 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 200/12832/18-а
адміністративне провадження № К/9901/27909/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №200/12832/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0037254303 від 26.07.2018 року на суму 12747,00 грн,
УСТАНОВИВ:
26.10.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області (№0037254303 від 26.07.2018 року на суму 12747,00 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020, позов задоволено повністю.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 31459617, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Квіткова, будинок 1, селище міського типу Новгородське, місто Торецьк, Донецька область, 85295. Перебуває на обліку в Артемівської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
03.07.2018 відповідачем проведена камеральна перевірка позивача з питань своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ по деклараціях з ПДВ, за результатами якої, того ж дня, був складений акт № 289/05-99-4303.
За результатами перевірки відповідачем встановлено допущення позивачем порушень податкового законодавства, а саме пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено факт несвоєчасної сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 63 735 грн, згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за липень-серпень 2017 року та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2017 року із затримкою понад 30 календарних днів.
За висновками акту перевірки на підставі статті 126 Податкового кодексу України відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 №0037254303, про застосування до позивача штрафу у розмірі 20% від затриманої суми, що становить 12 747 грн за порушення пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Головним управлінням ДПС у Донецькій області податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 №0037254303 у розмірі 12 747 грн  є протиправним та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Донецькій області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №200/12832/18-а скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.07.2018 №0037254303 у розмірі 12 747,00 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2019 та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №200/12832/18-а не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №200/12832/18-а відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова В.П. Юрченко   Р.Ф. Ханова