ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2744/20                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 листопада 2020 року                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Федотова І.В.,
секретаря                                                  Ткаченка В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
У липні 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області) про визнання протиправними дій в частині відмови у здійсненні перерахунку пенсії згідно з довідкою Державного космічного агентства України від 21 травня 2020 року № 27/20 станом на 05 березня 2019 року, відповідно до постанови Кабінета Міністрів України від 28 грудня 2012 року № 1037, абзаца 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», обставинам, встановленим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №    620/2392/19, без обмеження її максимального розміра, і    зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, розрахованої до посадового оклада 5360,00 грн., починаючи з 05 березня 2019 року без обмеження її максимального розміра та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Державного космічного агентства України від 21 травня 2020 року № 27/20 та зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно цієї довідки, починаючи з 05 березня 2019 року, та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум. У решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду, сторони подали апеляційні скарги. Позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимального розміра, суд не розглянув жодного ключового аргумента з цього питання, застосував норму матеріального права, яка не розповсюджується на спірні правовідносини, не навів аргументів щодо відхилення висновків Верховного Суду із подібних правовідносин, правової позиції Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Чернігівській області зазначає, що суд не здійснив належного правового аналіза алгоритма дій, який повинен бути дотриманий при перерахунку пенсії, та зобов`язав здійснити перерахунок пенсії позивача без наявності для того правових підстав. Суд не прийняв до уваги, що довідка, видана Державним космічним агентством України, не може бути взята до уваги, адже вона видана не уповноваженим відносно позивача органом, яким було надано документи для призначення пенсії, не відповідає встановленій законодавством формі та має інформаційний для позивача характер, а видана на виконання рішення суду, а не для проведення перерахунку.
Відзиви на апеляційні скарги не надходили. 
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що позивач перебуває на обліку в    ГУ ПФУ в Чернігівській області та відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  з 05 грудня 2006 року отримував пенсію за вислугу років, а з 24 червня 2011 року отримує пенсію по ІІ групі інвалідності.
Згідно перерахунку пенсії від 22 квітня 2020 року позивачу здійснюється нарахування пенсії з наступних складових грошового забезпечення: посадового окладу - 4916 грн., окладу за військове звання полковник - 135 грн.; надбавки за вислугу років (40%) - 2020,40 грн.; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 3 (10%) - 491,60 грн.; надбавки за високі досягнення та або виконання особливо важливої роботи (50%) - 2458,00 грн.; надбавки за складність та напруженість в роботі (14,3%) - 702,99 грн.; премії (101,7%) - 4999,57 грн. та підсумковий розмір пенсії з надбавками склав 16354,36 грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 620/2392/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державного космічного агентства України визнано протиправною бездіяльність останнього в частині не повідомлення у строки, передбачені законодавством України, Міністерство оборони України, Пенсійний фонд України про зміну у 2019 році розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного космічного агентства України, на підставі  постанови Кабінета Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1037  та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та зобов`язано Державне космічне агентство України вчинити відповідні дії. Визнано також протиправними дії Державного космічного агентства України в частини не включення в довідку «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії» ОСОБА_1 від 30 травня 2019 року № 15/19 додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за інтенсивність, складність та напруженість у роботи, премії, інших щомісячних виплат, що отримають військовослужбовці на посадах начальників груп представництв генерального замовника - Державного космічного агентства України та зобов`язано останнє надати позивачу довідку з включенням до складу грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, надбавку за інтенсивність, складність та напруженість у роботи, премії, інших щомісячних виплат, що отримають військовослужбовці на посадах начальників груп представництв генерального замовника - Державного космічного агентства України, відповідно до форми Додатка № 2 до  постанови Кабінета Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45  у редакції від 01 січня 2016 року.
На виконання вищевказаного рішення Державним космічним агентством України ОСОБА_1 надано довідку «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» № 27/20 від 21 травня 2020 року.
02 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав зазначену довідку.
Листом від 26 червня 2020 року відповідач повідомив, що функції щодо визначення складових та розміру грошового забезпечення, розрахунку вислуги років на пенсію військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»    покладено на Міністерства та відомства, де особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом проходили службу, в даному випадку, - це Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України. Також повідомив, що провести перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки Державного космічного агентства від 21 травня 2020 року № 27/20 про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, немає законних підстав, оскільки така довідка Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України офіційно до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для перерахунку пенсії не надавалась, а була видана особисто позивачу на його звернення.
Уважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся у суд з відповідними позовом.
Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що   підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України. Вимога позивача в частині призначення та виплати пенсії без обмеження її максимального розміра задоволенню не підлягає, оскільки положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якими встановлене таке обмеження, не скасовані та неконституційними не визнавались. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-VI (далі - Закон України №1058-VI) та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі – Закон України № 2262-XII), який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності з 01 січня 2017 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З такого законодавчого регулювання слідує, що Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.
Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45  затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з  додатками 2 і 3  (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).
Згідно абзаца 9 пункта 3 Порядка №45 у редакції, на час виникнення спірних правовідносин, особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.
28 серпня 2019 року до зазначеного абзаца постановою Кабінета Міністрів України від 21 серпня 2019 року №784 внесено зміни та слова «зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами» замінити словами «державними органами, згідно з наказами яких особи відряджалися для виконання службових обов`язків».
Як убачається із матеріалів справи, довідка від 21 травня 2020 року видана Державним космічним агентством України на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року.
Отже, обов`язок по складанню та наданню відповідної довідки встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
З огляду на викладене, твердження ГУ ПФУ в Чернігівській області про те, що довідка для перерахунку пенсії позивача має бути складена та надана Міністерством оборони, є хибним.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №2262-ХІІ врегульовані відповідним Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі – Порядок №3-1).
Пунктом 23 цього Порядку закріплено, що перерахунок   раніше   призначених  пенсій  проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 
 63 Закону України №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
За результатами аналіза наведених положень місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на звернення до органа Пенсійного фонду України із відповідною довідкою та виникнення у такого органа обов`язка по здійсненню перерахунку пенсії.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача, правильність таких висновків не спростовують.
Надаючи оцінку доводам позивача, викладеним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.    
В ході судового розгляду справи встановлено, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України №3668-VI.
Так, за положеннями статті 2 Закону України №3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до частини 3 статті 85 Закону України №1788-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно абзаца 1 пункта 2 розділа ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України №3668-VI колегія суддів приходить до висновку, що вказані норми Закону України №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 1 жовтня 2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.
Таким чином, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
Як було зазначено вище, згідно з абзацом 1 пункта 2 розділа II «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
При цьому цією правовою нормою визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).
Судова колегія зазначає, що положення цього пункта спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону України № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункта 2 розділа ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.
Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону України № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 1 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).
Текстуальний аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.
Також, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.
Тлумачення пункта 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.
Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.
Такий підхід відповідно до пункта 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 6 вересня 2012 року №5207-VI уважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункта 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.
Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України №3668-VI).
Норми статті 2 Закону України №3668-VI кореспондуються з положеннями частини 3 статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Зазначені положення Закону України №3668-VI неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження її максимального розміра відсутні.
Висновки у цій справі узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19, а також Верховним Судом у постановах від 8 липня 2020 року у справі №607/7115/17, від 10 вересня 2020 року у справі №280/5154/19 та від 24 вересня 2020 року у справі №640/5854/19.
Відповідно до  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.    Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          І.В. Федотов