ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/13513/19	
                                                                                Суддя 1-ї інстанції – Ніколайчук С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі за апеляційною скаргою  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2012 року по 31.12.2017 року, передбаченої законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни, а також при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року щодо зменшення до 60-ти відсотків розміру доплат, передбаченого законодавством для учасників бойових дій, та для осіб з інвалідністю внаслідок війни;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.01.2012 року по 31.12.2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням та виплатою доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  №3551-ХІІ від 22.10.1993, цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 гривень, передбаченої Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни»  №1603-ІV від 16.03.2004, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, а саме: збільшення на 25 відсотків основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України “Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення” №1381 від 28.12.2011; підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду III групи у розмірі 50 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-ІУ від 16.03.2004 і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за весь порушений період.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року позовну заяву задоволено.
Не погодившись з означеним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оскаржив його до суду апеляційної інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просить його скасувати та скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що пенсія ОСОБА_1 обчислена та виплачується згідно нормами чинного законодавства вчасно та в повному обсязі, а тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, інші сторони до суду не з`явились, про дачу, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІ, з доплатами передбаченими законодавством, як особі з інвалідністю внаслідок війни.
Позивач у період з 06.05.1982 року по 03.11.1983 рік проходив військову службу та приймав участь у бойових діях у державі Афганістан, що підтверджено довідкою №152 від 05.12.2019 року, виданою військовим комісаром Верхньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі військового квитка серії НОМЕР_1 .
На підставі ст. 7 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» обласною МСЕК №5 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з причини поранення, контузія хвороба у зв`язку з прийняттям участі у бойових діях на території інших держав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Кам`янське об`єднане) було встановлено станом на 01.01.2012 пенсію у розмірі 2 818,46 грн. розрахунок якої складався з наступного:
- загальний процент розрахункової пенсії від заробітку - 60;
- основний розмір пенсії від середнього заробітку - 2017,48800;
- коефіцієнт підвищення основного розміру пенсії - 1;
- основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнтів - 2017,48800;
- розмір пенсії з обмеженням - 2017,48800;
- підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни 3 групи (2 категорії) - 246,60;
- збільшення ст. 21 ЗВС - 504,37;
- цільова доплата (709) - 50,00.
Після здійснення відповідачем перерахунків та розмірів виплат пенсії, станом на 01.12.2019 року позивачу встановлено розмір пенсії з надбавками 6 173,20 грн, а саме:
-% для обчислення пенсії по інвалідності - 60;
- основний розмір пенсії від середнього заробітку (ЗВС) - 4 505,44;
- цільова допомога інвалідам війни ІІІ-Ї групи - 50,00;
- підвищення інвалідам війни 3 групи (1 кат.) (30% від 1 638 грн.) - 491,40;
- збільшення ст. 21 ЗВС Пост. №1381 п. 1 - 1 126,36;
Не погоджуючись з даним розрахунком та призначеної пенсії з 01.01.2012 року, позивач звертався до Відповідача з заявами від 12.03.2019 року та від 09.04.2019 року про здійснення перерахунку у відповідності до чинного законодавства належної йому до виплати пенсії із здійсненням виплати всіх сум, які були неврахованої до пенсії за весь такий період, тобто з 01.01.2012 року.
Відповідач у своїх листах №1847/Б-09 від 21.03.2019 р., №191/Б-05 від 03.04.2019 р., №2913/Б-09 від 24.04.2019 р., №675/Б-05 від 23.07.2019 р. фактично відмовив ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку, застосувавши відносно позивача інший принцип обчислення пенсії.
Позивач не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з адміністративним позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Згідно ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);  б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статей 13 і 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" збільшуються на 25 відсотків.
Згідно ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, доручено передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: особам з інвалідністю внаслідок війни I групи у розмірі 70 гривень; особам з інвалідністю внаслідок війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною. 
Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 , як інваліду війни III групи , призначена у розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивачу виплачується пенсія у розмірі 6151,00 грн., з яких: 4505,44 грн. – основний розмір пенсії від середнього заробітку (7509,06 грн.*60%); 469,20 грн. – підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи (1564.00 грн.*30%), відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 1126,36 грн. – збільшення, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (4505,44 грн.*25%); 50 грн. – цільова допомогам особам з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни».
Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що розмір призначеної позивачу пенсії та доплат до пенсії відповідає приписам чинного законодавства.
Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що наведені доплати до пенсії встановлені та виплачуються в повному обсязі (100%), що свідчить про безпідставність доводів позивача.
Встановивши зазначені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмови у задоволені позовних вимог.
Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 7, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року – скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 21 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова