УХВАЛА

22 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 300/607/20
адміністративне провадження № К/9901/25275/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року
у справі №300/607/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича про визнання протиправними дій та стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
05 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
У тексті касаційної скарги викладено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.
Так, заявник указує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не надходила на його адресу. Звертає увагу, що указана постанова оприлюднена на сайті Єдиний державний реєстр судових рішень 31 серпня 2020 року.
Згідно з частиною 2 статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Касаційну скаргу здано на поштове відділення 30 вересня 2020 року.
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Щодо оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року Суд зазначає таке.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених  статтями 280,  281,  287,  288  цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
У свою чергу, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги та текстів оскаржуваних судових рішень вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу дій приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судових рішень в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ. 
З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Колегія суддів зазначає, що Законом України "Про судовий збір" врегульовано порядок повернення сплаченого судового збору у разі відмови у відкритті провадження у справі.
Так, відповідно до положень статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, повернення заяви (скарги) в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України Суд, - 
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження  - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі №300/607/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі №300/607/20.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду