РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року
м. Рівне

Справа № 572/1808/20
Провадження № 22-ц/4815/1135/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянула в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2020 року, ухваленого в складі судді Слободянюка Б.К.,  дата складання повного тексту рішення не зазначена, у справі № 572/1808/20 

в с т а н о в и в : 

У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась з позовом  до ОСОБА_2   про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Позов обґрунтовано тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2014 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .  З травня 2020 року сторони проживають окремо, на даний час  в Сарненському районному суді Рівненської області  на розгляді перебуває справа про розірвання шлюбу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає з квітня 2020 року, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Просила суд стягнути аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця на кожну дитину починаючи з квітня 2020 року і до повноліття дітей.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Варварівка, Карлівського району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку  щомісяця на кожну дитину починаючи з 16.07.2020 року і до повноліття дітей.
Вирішено питання про судовий збір.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Судом не враховано, те що він не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі, так як немає будь-якого доходу від підприємницької діяльності, його заробіток є нерегулярним від тимчасових заробітків, а стягнення аліментів на утримання двох дітей по 2000 грн. поставить його у скрутне матеріальне становище. 
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни , а скаргу без задоволення.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду та ким вимогам відповідає.
Із матеріалів справи вбачається, що сторони являються батьками неповнолітніх дітей:  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно витягу з Реєстру фізичних осіб-підприємців встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності.
Згідно довідки виданої Клесівською селищною радою від 23.07.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з ним зареєстрованій позивачка та діти.
Згідно зі статтею 141  Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимогст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України).
Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.
Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 липня -1859 грн., з 01 грудня - 1921 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи вищенаведені обставини, права дитини на достатній життєвий рівень, матеріальний стан позивача, відповідача та стан його здоров`я, відсутність у платника аліментів інших непрацездатних утриманців, стабільний дохід, а також внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів неможливості виплачувати аліменти на дітей у визначеному судом розмірі відповідачем не надано, а судом таких доказів не здобуто. Навпаки, відповідач є особою працездатного віку, займається підприємницькою діяльність, тому може сприяти як утриманню так матеріальному забезпеченню належним чином своїх дітей.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2020 року року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2020 року.

Головуючий:                       

Судді: