УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/18691/19 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М. 
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/18691/19 за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна,
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , 
на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 17 липня 2020 року суддею Зосименко О.М. у м. Житомирі, 

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просив зняти арешт з усього належного йому майна, накладений постановами Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції: № 37817669 від 29 жовтня 2013 року, №37818555 від 29 жовтня 2013 року, № 37818060 від 29 жовтня 2013 року, № 37818746 від 29 жовтня 2013 року, № 32573503 від 14 травня 2012 року, № 32573503 від 14 травня 2012 року та постановою Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України №47672211 від 02 жовтня 2015 року.
В обґрунтування позову зазначив, що згідно відповідей відповідачів на його звернення відкриті виконавчі провадження відносно нього відсутні, а тому наявні правові підстави для зняття арешту з належного йому майна.
Протокольними ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2020 року та 22 травня 2020 року до участі у справу, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 67-69, 191-192).
Ухвалою цього ж суду від 11 лютого 2020 року замінено первісного відповідача Богунський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції на Богунський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (т. 1 а.с.80). 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове – про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Зазначив, що у відповідачів на виконанні не перебувають виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 . Отже, у зв`язку із закінченням примусового виконання відсутня необхідність у арешті майна, належного ОСОБА_1 . Окрім того, у своїх доводах послався на практику Верховного Суду (висновок зроблений у постанові Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17). Також вважає неправильним посилання суду щодо неможливості зняття арешту у зв`язку з не закінченням терміну пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки в силу ст.36 Закону України «Про іпотеку» виконавчий лист №2-1092/12, виданий Богунським районним судом м. Житомира в рамках якого було відкрито виконавче провадження №47672211, не може бути пред`явлений до виконання. Повернення інших виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за якою ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Вважає, що зазначені обставини суд не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для скасування постанов про накладення арештів на майно позивача.
У відзивах на апеляційну скаргу представники Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – Богунський відділ) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. Послалися на помилковість доводів представника позивача щодо наявності підстав для зняття арешту, накладеного постановами державного виконавця на майно боржника. 
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_6 , представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Колесник А.С., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
У частині першій статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у  позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV , який втратив чинність 05 січня 2017 року, (далі - Закону № 606-XIV) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Частиною першою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (в редакції чинній на час звернення з позовом). 
Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.05.2014 скасовано рішення Богунського районного суду міста Житомира від 22.05.2012 року та ухвалено нове рішення, яким: стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 1397936,36 швейцарських франків; стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість в розмірі 1397936,36 швейцарських франків; стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_9  на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість в розмірі 1397936,36 швейцарських франків; стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9  на користь ПАТ «УкрСиббанк» з кожного по 425,00 грн. судового збору та по 30,00 грн. витрат та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Зазначене рішення набуло чинності та стягувачу судом видані 11.06.2014 виконавчі листи № 2-1092/12 (а.с. 58-60 т.1).
Постановами головних державних виконавців відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Т.В. та Біловол В.О. від 28.05.2015 відкрито виконавчі провадження №47672211 та № 47685746 відповідно з виконання виконавчих листів № 2-1092/12, виданих Богунським районним судом міста Житомира 11.06.2014 у даній справі, у яких стягувачами є ПАТ «УкрСиббанк».
Постановою виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України від 02.10.2015 ВП №47672211 накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 14963356), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.10.2019 (а.с.9-10 т.1).
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2015 замінено сторону у виконавчому провадженні (ВП № 47672211 та ВП № 47685746) з виконання виконавчого листа у справі № 2-1092/12, виданого 11.06.2014 року Богунським районним судом міста Житомира про стягнення солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість в розмірі 1397936,36 швейцарських франків, стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість в розмірі 1397936,36 швейцарських франків, стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» з кожного по 425 грн судового збору та по 30 грн витрат та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ОСОБА_2 .
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Мінюсту України від 26.04.2018 у ВП № 47672211 виконавчий лист № 2-1092/12, виданий 11.06.2014, повернуто стягувачу ОСОБА_2 . У постанові вказано, що земельна ділянка площею 0,0559 га за адресою: АДРЕСА_1 не належить боржнику. Строк пред`явлення виконавчого документа вказаний до 26.04.2021 (копії виконавчих проваджень а.с. 3-4).
Крім того, судом встановлено, що право власності на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку загальною площею 2196 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотеки та іпотекодавцем якої був боржник (частка у спільній власності 2196 з 559) у ВП № 47672211 ОСОБА_1 , зареєстроване 27.11.2017 за новим стягувачем - ОСОБА_2 (т.1 а.с.168).
Також, судом встановлено, що постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції від 02 травня 2013 року було відкрито виконавче провадження №37817669 з примусового виконання виконавчого листа №2-3486/12, виданого 16 січня 2013 року Богунським районним судом м.Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 128750 грн заборгованості за договором позики та 508,71 грн. судового збору.
Постановою державного виконавця відповідного відділу ДВС 29 жовтня 2013 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , у межах суми 129258,71 грн, та оголошено заборону на його відчуження, (номер запису про обтяження №14964181) (т.1 а.с.10). В подальшому постановою виконавця відповідного відділу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення встановлено до 29.09.2016 (т.1 а.с.151).
Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції від 02 травня 2013 року було відкрито виконавче провадження №37818555 з примусового виконання виконавчого листа №2-511/12, виданого 04 травня 2012 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 255000 грн, 1700 грн судового збору та 120 грн за інформаційно-технічне забезпечення.
Постановою державного виконавця відповідного відділу ДВС 29 жовтня 2013 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , у межах суми 256700 грн, та оголошено заборону на його відчуження (номер запису про обтяження №14964095) (т.1 а.с.11). В подальшому постановою виконавця відповідного відділу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення встановлено до 29.09.2016 року (т.1 а.с.149).
Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції від 14 травня 2012 року було відкрито виконавче провадження №32573503 з примусового виконання виконавчого листа №2-511/12, виданого 04 травня 2012 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу, який складає 255000 грн, судового збору у розмірі 1700 грн та 120 грн за інформаційно-технічне забезпечення.
Постановою державного виконавця відповідного відділу ДВС 14.05.2012 року було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження (номер запису про обтяження №14964323) (т.1 а.с.12).
Постановою державного виконавця відповідного відділу ДВС 14.05.2012 року було накладено арешт на все нерухоме майно (номер запису про обтяження №14964437) (т.1 а.с.13).
В подальшому постановою виконавця відповідного відділу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення встановлено до 29.09.2015 року (т.1 а.с.149).
Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції від 02 травня 2013 року було відкрито виконавче провадження №37818746 з примусового виконання виконавчого листа №2-3486/12, виданого 16 січня 2013 року Богунським районним судом м.Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 257500 грн заборгованості за договором позики та 1001,01 грн судового збору.
Постановою державного виконавця відповідного відділу ДВС 29.10.2013 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , (номер запису про обтяження №14964033) (т.1 а.с.12).
В подальшому постановою виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення встановлено до 29.09.2016 року (т.1 а.с.154-155).
ОСОБА_3 повторно пред`явив виконавчий лист №2-3486/12 до виконання, проте 23.07.2018 року виконавчий документ повернуто стягувачу (т.1 а.с.213) на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» через несплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає сплаті. В судовому засіданні представник третьої особи пояснив про неможливість на даний час сплатити авансовий платіж через матеріальне становище та значну суму авансового платежу.
Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції від 02 травня 2013 року було відкрито виконавче провадження №37818060 з примусового виконання виконавчого листа №2-3486/12, виданого 16 січня 2013 року Богунським районним судом м.Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 457835 грн заборгованості за договором позики та 1772,28 грн судового збору.
Постановою державного виконавця відповідного відділу ДВС 29 жовтня 2013 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , (номер запису про обтяження №14963520) (т.1 а.с.11). В подальшому постановою виконавця відповідного відділу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення встановлено до 29.09.2016 (т.1 а.с.147).
ОСОБА_5 повторно пред`являла виконавчий лист №2-3486/12 до виконання, проте 23.07.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу (т.1 а.с.215-216) на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» через несплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає сплаті. 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок правильним, а доводи апеляційної скарги безпідставними, з огляду на наступне.
Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час пред`явлення позову) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічна за змістом норма містилась в статті 60 Закону № 606-XIV.
У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.
У зв`язку із цим боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що накладення арешту на належне йому майно порушує його права, як власника майна, а тому на підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» просив зняти арешт, накладений постановами державних виконавців.
Разом з тим, позивач є боржником у виконавчих провадженнях, у зв`язку з чим він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не пов`язані зі спором  про право на певне майно, а стосуються додержання вимог закону в межах виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами Розділу VІІ ЦПК України.
Постанова Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17, на яку посилається представник позивача у апеляційній скарзі не має преюдиційного значення для вирішення справи, яка є предметом апеляційного розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 липня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді        

Повний текст постанови складений 07 грудня 2020 року.