Постанова
Іменем України
 
16 листопада 2020 року 
м. Київ
 
справа № 286/1557/19
провадження № 61-21441св19
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Штелик С.П.,
 
учасники справи:
позивач - Коростенська місцева прокуратура Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська фруктово-ягідна компанія»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у складі судді Борисюка Р. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2019 року керівник Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Дежргеокадастру в Житомирській області звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська фруктово-ягідна компанія» (далі - ТОВ «Українська фруктово-ягідна компанія») про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 вересня 2019 року позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 7,00 га, розташовану на території Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області, за межами села Делета.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Житомирської області у відшкодування сплаченого судового збору 1 921 грн.
Рішення мотивовано тим, що у відповідача та третьої особи ТОВ «Українська фруктово-ягідна компанія», співзасновником якої є відповідач, відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку. Відповідачем чи третьою особою не надано суду доказів, а саме первинних бухгалтерських документів ТОВ «Українська фруктово-ягідна компанія» про здійснення цим товариством господарських операцій щодо насадження, вирощування кущової рослини (ожини) чи закупівлі її для цілей насадження на спірній земельній ділянці. Відтак, наведені у спростування позовних вимог доводи відповідача та його представника про те, що відповідач, як фізична особа, не здійснював самовільного зайняття спірної земельної ділянки насадженням та вирощуванням кущової рослини (ожини), так як такі дії були здійснені юридичною особою ТОВ «Українська фруктово-ягідна компанія», співзасновником якої він є, не знайшли свого підтвердження. 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 вересня 2019 року в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, просив його скасувати та ухвалити нове відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційна скарга була залишена без руху та надано час на усунення недоліків, а саме сплати судового збору в сумі 2 881,50 грн.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові у зв'язку з несплатою судового збору.
Ухвала мотивована тим, що станом на 18 листопада 2019 року недоліки апеляційної скарги по сплаті судового збору під час встановленого судом строку не усунув.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду,  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала суду про повернення апеляційної скарги була винесена передчасно без з'ясування всіх обставин справи.
Зазначені в ухвалі суду обставини не відповідають дійсності, оскільки ухвалу від 15 жовтня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав лише 22 листопада 2019 року, яка була направлена йому 07 листопада 2019 року, що підтверджується поштовим конвертом та роздруківкою відстеження відправлень Укрпошти.
Щодо копій ухвали Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, які направлялись раніше, йому нічого не відомо, оскільки ним не отримувались, а підпис на поштових відправленнях йому не належить.
Вважає, що ним не порушено строків на усунення недоліків визначених в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, а тому ухвала суду апеляційної інстанції є передчасною, винесеною без з`ясування всіх обставин справи і підлягає скасуванню.
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 18 грудня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 вересня 2019 року, не оплативши судовий збір за подання цієї скарги до суду                           (а.с. 143-144).
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, а заявнику надано строк для сплати судового збору - не більше десять днів з моменту вручення копії ухвали (а.с. 164).
Копію ухвали Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримав 26 жовтня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 167).
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 вересня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявникові.
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно з частиною 6 статті 357 ЦПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
У справі, що переглядається, заявник не виконав вимоги закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя (справа «Креуз проти Польщі»), оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні. Це пов`язано з тим, що, на думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є таким обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів (справа «Шишков проти Росії»).
Постановляючи ухвалу про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її ОСОБА_1 , апеляційний суд керувався нормами статей 185, 357 ЦПК України і виходив з того, що заявник не виконав вимоги ухвали Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року щодо сплати судового збору.
При цьому, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що копію вказаної ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав 26 жовтня 2019 року, проте у зазначений судом термін вимоги ухвали не виконав, недоліки скарги не усунув.
За таких обставин висновки апеляційного суду про невідповідність апеляційної скарги ОСОБА_1 вимогам статей 185, 357 ЦПК України у зв`язку з несплатою судового збору, а також неусунення цих недоліків останнім у вказаний судом строк є правильними та такими, що відповідають вимогам закону, а доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.
Так, зокрема, є безпідставними доводи касаційної скарги щодо неотримання відповідачем копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, яка була направлена відповідачу, згідно супровідного листа, 15 жовтня 2019 року (а.с. 165). Вказані аргументи заявника спростовуються рекомендованим повідомленням про вручення йому поштового відправлення - копії ухвали Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року (а.с. 167).
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в даному контексті також слід враховувати іншу правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 не вживав розумні заходи, спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та продемонструвати готовність добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки на усіх етапах розгляду. Тому процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
Також колегія суддів враховує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає її повторному поданню після усунення обставин, які стали причиною для її повернення (стаття 185 ЦПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судове рішення апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Таким чином доводи касаційної скарги про порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                Є. В. Петров
 
                                                                                                          А. А. Калараш
 
                                                                                                          С. П. Штелик