УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/2195/20
Провадження № 22-ц/4820/1414/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Гриньова А. М.,
з участю: представника відповідача ОСОБА_1 
позивача ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/2195/20 за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2020 року (суддя Продан Б.Г., повне судове рішення складено 14 липня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
27 січня 2020 року ОСОБА_2 , звертаючись у суд з вказаним позовом, зазначав, що на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 вересня 2018 року №434 він звільнений у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Вислуга років у Збройних Силах України складає 28 років 11 місяців. У січні 2020 року відповідач повідомив його про рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про зняття з квартирного обліку. Таке рішення від 19 грудня 2019 року (протокол №40) вважає незаконним. Відповідно до діючого законодавства за наявності зазначеної вислуги років і підстав звільнення з військової служби він із членами сім`ї має право залишатися на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.
Тому позивач просив визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та Хмельницького ОМВК, оформлене протоколом №40 від 19 грудня 2019 року, в частині зняття його зі складом сім`ї п`ять осіб з квартирного обліку. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі житлової комісії поновити його на квартирному обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей для позачергового одержання житла за рахунок житлового фонду при ІНФОРМАЦІЯ_4 з часу постановлення на квартирний облік.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2020 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом №40 від 19 грудня 2019 року, в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_2 зі складом сім`ї п`ять осіб, як осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі житлової комісії поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду при ІНФОРМАЦІЯ_4 з часу постановлення на квартирний облік.
Хмельницький ОВК, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував те, що діючим законодавством передбачено в яких випадках звільнені з військової служби особи мають право залишатися на квартирному обліку. Позивач звільнений з військової служби за закінченням строку контракту, що дає підстави для його зняття разом членами сім`ї з квартирного обліку. 
У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. ОСОБА_2 визнав її необґрунтованою у повному обсязі.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до витягу з протоколу №4 від 06 травня 2005 року спільного засідання командування і житлової комісії Хмельницького облвійськомату та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 зарахований в загальну чергу на отримання житла при Хмельницькому ОВК з 31 липня 1995 року зі складом сім`ї три особи, у тому числі: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 2002 року народження. 
На підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №125 від 30 листопада 2018 року підполковник ОСОБА_2 , заступник військового комісара - начальник мобілізаційного відділення, який звільнений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 вересня 2018 року №434 у запас за підпунктом «к» (які проходять службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з 30 листопада 2018 року виключений зі списку особового складу військового комісаріату і направлений для зарахування на військовий облік до Хмельницького ОМВК.
Вислуга років позивача у Збройних Силах України становить 28 років 11 місяців.
Відповідно до витягу з протоколу №40 від 19 грудня 2019 року засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та Хмельницького ОМВК ОСОБА_2 відмовлено у внесенні у списки на позачергове отримання житла та разом із членами сім`ї п`ять осіб, у тому числі: дружина ОСОБА_3 , сини ОСОБА_4 2002 року народження, ОСОБА_5 2008 року народження, ОСОБА_3 2011 року народження і виключено з квартирного обліку при Хмельницькому ОВК.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач, який звільнений з військової служби у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», і має вислугу більше 20 років, разом членами сім`ї мають право на залишення на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання ними житла або за бажанням відповідної грошової компенсації.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону. 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. 
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (частина 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). 
Відповідно до частини 1 статті 37 ЖК УРСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (стаття 38 ЖК УРСР).
Частиною 1 статті 40 ЖК УРСР передбачено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. 
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, зокрема, припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (пункт 3 частини 2 статті 40 ЖК УРСР).
Згідно з пунктом 10 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації. 
Відповідно до пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі – Порядок), військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. 
Пунктом 29 зазначеного Порядку визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
На підставі пункту 30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Аналогічні приписи закріплені й у пунктах 1, 21 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міноборони від 31 липня 2018 року №380.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається військовослужбовцям військової служби за контрактом незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Аналіз норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Житлового кодексу УРСР, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР дає підстави для висновку, що військовослужбовці, які звільнилися з військової служби та мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та члени їх сімей мають право на отримання житла і після звільнення з військової служби, право на залишення на обліку до отримання ними житла за останнім місцем проходження військової служби, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. 
З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, а саме, що ОСОБА_2 має вислугу на військовій службі 28 років 11 місяців, що дає йому право на пенсію за вислугою років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», має статус учасника бойових дій, звільнений 30 листопада 2018 року у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку у Хмельницькому ОВК з 31 липня 1995 року по 19 грудня 2019 року зі складом сім`ї 5 осіб, постійним або службовим житлом не забезпечувався, позивач має право на залишення на обліку потребуючих поліпшення житлових умов у ІНФОРМАЦІЯ_4 і після звільнення з військової служби.
Крім того, ОСОБА_2 як учасник бойових дій на підставі пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на пільгу - першочергове забезпечення жилою площею. 
У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для скасування рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та Хмельницького ОМВК від 19 грудня 2019 року про виключення ОСОБА_2 разом із членами сім`ї з квартирного обліку. 
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає. 
Керуючись ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта