33/804/511/20 
                                                                                237/3270/20

Категорія: ст. 172-20 КУпАП                                                                    Головуючий 1 інстанції: Кучко Я.Ю.                                                                    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07 жовтня 2020 року       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу захисника адвоката Пижика В.В. на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.09.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та
ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 31 серпня 2020 року о 09.30год. перебував на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані в умовах особливого періоду. 
Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.09.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 гривень.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. просить скасувати оскаржуване судове рішення, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Вказує, що суд першої інстанції зазначив у постанові, що ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, але справа була розглянута у відсутність останнього; судом не з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно обставини, які підлягали з`ясуванню, не у повній мірі досліджені докази і невірно надана оцінка цим доказам.
Зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 277-2 КУпАП не сповістив ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення, заявляти клопотання, тощо, що призвело до однобічного розгляду справи.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 розпивав 31.08.2020 року на території військової частини алкогольні напої, також ставить під сумнів показники, які зазначені у довідці № 183 від 31.08.2020 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, вважає цей доказ недопустимим. Зазначає, що експерти-наркологи вважають, що концентрація етилового спирту в крові особи до 0,3 проміле може бути обумовлена природнім рівнем алкоголю в організмі без жодного вживання алкогольних напоїв.
Посилаючись на ст. 3 «Конвенції про дорожній рух», зазначає, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25мг на літр видихаємого повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихаємому повітрі 0,5 проміле.
Також суд не встановив, за допомогою якого спеціального технічного засобу був проведений медичний огляд та чи дозволений цей засіб до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, чи має цей прилад сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Окрім того, суд першої інстанції  не дослідив і не врахував ту обставину, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця необхідно проводити в медичному закладі, якому надано таке право, а лікарі цього закладу повинні пройти тематичне удосконалення за відповідною програмою.
Стосовно письмових пояснень ОСОБА_1 , наявних в матеріалах справи, зазначив, що останній усвідомлював, що уже наявна довідка № 184 від 31.08.2020 року, те, що він спілкується з офіцером ВСП, тому вимушений був надати відповідні пояснення.
З огляду на наведене, вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Позиції учасників судового провадження
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисник адвокат Пижик В.В., військова комендатура Військової служби правопорядку м. Курахове про місце, дату і час проведення апеляційного розгляду повідомлялись належним чином судовим повідомленням рекомендованою поштою (а/с 35, 45), ОСОБА_1 і адвокат Пижик В.В. також повідомлялись телефонограмами за номерами їх особистих мобільних телефонів, зазначених в апеляційній скарзі (а/с 37, 38), у судове засідання не з`явились; захисник направив електронною поштою до апеляційного суду заяву, в якій зазначив, що у повному обсязі підтримує апеляційні вимоги, просив провести судовий розгляд у його відсутність (а/с47-49).
Від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходили заяви, або клопотання про перенесення судового розгляду на іншу дату.
    Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
   Мотиви Суду
   Згідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
           Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Суд першої інстанції у постанові від 01.09.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП зазначив, що останній у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі.
В апеляційній скарзі адвокат Пижик В.В. посилається на те, що цю справу суд розглянув у відсутність  ОСОБА_1 , що потягнуло порушення прав останнього на захист, оскільки він не надавав пояснення і був позбавлений можливості подавати заяви, клопотання, тощо.
Натомість, до апеляційної скарги апелянтом не додані документи на спростування факту знаходження ОСОБА_1 01.09.2020 року в Мар`їнському районному суді Донецької області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно останнього, не встановлено це і  апеляційним судом під час  апеляційного розгляду.
З огляду на наведене, вважаю неспроможними доводи сторони захисту про проведення судового розгляду 01.09.2020 року Мар`їнським районним судом Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у відсутність останнього, який був обізнаний про складання стосовно нього протоколу ДНК-2/2845 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підписав цей протокол особисто, зауважень до протоколу у нього не було, особисто приймав участь у розгляді справи щодо нього (а/с 1-2, 15).   
     З урахуванням цього слід визнати, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у його присутності, права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП не були порушені.
     Зміст постанови судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.09.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, вчинене військовослужбовцем ОСОБА_1 , відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто із з`ясуванням всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.
В ході судового розгляду встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіцер групи інформаційної протидії центру моніторингу інформаційного простору та протидії оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 31.08.2020 року о 09.30год. перебував на території військової частини НОМЕР_1 під час виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим порушив ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.
  Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
   Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується  доказами, наявними в матеріалах справи та дослідженими судом першої інстанції, а саме: 
– протоколом ДНК-2/2845 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який складений 01.09.2020 року, цей протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , не містить зауважень з боку останнього (а/с 1-2);
- довідкою № 184 від 31.08.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, з результатами огляду ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис (а/с 3);
– письмовими поясненнями ОСОБА_1 на ім`я військового коменданта військової комендатури м. Курахове  від 01.09.2020 року, які він написав власноручно і зазначив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 29.08.2020 року у нього був день народження, він його святкував у неділю 30.08.2020 року, про що попереджав своє керівництво, а 31.08.2020 року з`явився на території військової частини з залишками спиртного, яке до кінця не вийшло з організму (а/с 10); 
а також доказами, які були витребувані під час підготовки до апеляційного розгляду:
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 184 від 31.08.2020 року, час огляду о 12.45год., з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий у КНП «Мар`їнська центральна районна лікарня» лікарем ОСОБА_2 , дослідження проведенні за допомогою технічного засобу «Алкотест», результати огляду: о 12.45год. – 1,620 %, 13.05год. – 1,460 %, висновок - алкогольне сп`яніння; також зазначено, що ОСОБА_1 востаннє вживав горілку 30.08.2020 року о 23.00год., при обстеженні у нього наявний запах алкоголю з рота (а/с 41-42).
Суд виходить з того, що  до  складання протоколів  за ст.172-20 КУпАП  застосовуються загальні правила  складання протоколів,  передбачені ст.256 КУпАП. Зокрема,  у  протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.
Ці докази  є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено  загальне поняття  обов`язків військовослужбовців. 
Відповідно до вимог ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Статтею 16 цього Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Обсяг дій та  заходів, які вважають    військовими  обов`язками міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Частина 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» конкретизує, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не буди пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З матеріалів справи вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіцер групи інформаційної протидії центру моніторингу інформаційного простору та протидії, відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 147 від 19.06.2020 року, прибув 19.06.2020 року до військової частини НОМЕР_1 з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а/с 7), є військовослужбовцем Збройних Сил України.
За ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію»,  затвердженого Законом № 1126-VII від 17.03.2014 року, особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року, Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
З огляду на наведене, в діях військовослужбовця, старшого лейтенанта ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
            Доводи апеляційної скарги, що суддя місцевого суду постановив незаконне і необґрунтоване рішення, оскільки не дослідив і не врахував ту обставину, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця необхідно проводити в медичному закладі, якому надано таке право, а лікарі цього закладу повинні пройти тематичне удосконалення за відповідною програмою є безпідставними, оскільки апеляційним судом з КНП «Мар`їнська центральна районна лікарні» було витребувано свідоцтво про проходження підвищення кваліфікації до диплому НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , лікаря-хірурга, який пройшов у 2019 році у Донецькому національному медичному університеті цикл тематичного удосконалення «Теоретичні та практичні питання огляду осіб на предмет виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння» (а/с 44).
            Стосовно доводів про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження, що ОСОБА_1 розпивав 31.08.2020 року на території військової частини алкогольні напої, то вони є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у появі на території військової частини 31 серпня 2020 року під час виконання обов`язків військової служби, в нетверезому стані, що підтверджено актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 184 від 31.08.2020 року.
В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
           Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, встановлених санкцією цієї статті, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката Пижика В.В., оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи сторони захисту є необґрунтованими та  задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Пижика В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: