П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  232/1608/12 
Головуючий у 1-й інстанції:  Король О.П. 
          Суддя-доповідач:  Граб Л.С. 

07 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Іваненко Т.В. 
за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.,
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача: Вавшка В.С.
представника відповідача: Вербицької Т.А.   

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області  на  ухвалу   Вінницького міського суду Вінницької області  від  04 червня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про  перерахунок пенсії, 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року, залишеною без змін  ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року позов задоволено частково:
-визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України щодо нарахування   ОСОБА_1 пенсії при переведенні пенсії із наукової на пенсію за віком в частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в 1,35% та застосування індивідуального коефіцієнта заробітної плати для обчислення пенсії величиною 2,28248;
-зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 р. згідно з вимогами ст. ст. 24 ч. 2, ч. 4, 25 ч. 1, 27 ч. 2, 40 ч. 1, 45 ч. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при цьому:
відновити ОСОБА_1  індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення її пенсії величиною 2,45214 за період трудового стажу 415 місяців до 19.07.1993 року;
оцінку одного року страхового стажу, що визначена в 1,35 % застосувати лише до одного місяця стажу у системі персоніфікованого обліку з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року;
двоскладовою формулою розрахунку обчислити ОСОБА_1 пенсію за віком за 415 місяців до 19.07.1993 року і за один місяць з 01.06.2011 р. по 30.06.2011 р. в системі персоніфікованого обліку.
-зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці виплатити ОСОБА_1  різницю між фактично отриманою пенсією та належною до виплати пенсією згідно з ст. ст. 24 ч. 2, ч. 4, 25 ч. 1, 27 ч. 2, 40 ч. 1, 45 ч. 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.07.2011 року по день перерахунку.
В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено.
06.07.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 232/1608/12, виданого 02.07.2015.  
21.04.2020 відділом примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано до Вінницького міського суду заяву про роз`яснення постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 в якій зазначено, що в ході провадження виконавчих дій ГУ ПФУ у Вінницькій області (Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці) листом від 16.12.2019 за №4997/10.1.51/08 повідомлено, що проведено перерахунок пенсії лише по 01.06.2012. Проте Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено постанову № 232/1608/12 від 07.04.2015, жодного посилання на заяву ОСОБА_1 від 29.05.2012 про перерахунок пенсії не йшлось. Таким чином, виникає питання в значенні “день перерахунку”, оскільки зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок з 05.07.2011 згідно норм, вказаних в резолютивній частині рішення та виплатити різницю з 05.07.2011 по день перерахунку (тобто: по день перерахунку відповідно до заяви ОСОБА_1 від 29.05.2012 (по 01.06.2012) чи по день перерахунку проведеного відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області № 232/1608/12 (по 16.12.2019).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2020 заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) О. Сінгаєвської задоволено.
Роз`яснено постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 р. в справі №232/1608/12, а саме-що "день перерахунку" належить розуміти дату перерахунку, проведеного відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 в справі №232/1608/12, а саме по 06.12.2019.
Не погодившись із прийнятим судовим рішенням,  ГУ ПФУ у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.
В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Представник позивача поклався на розсуд суду.
Представник відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.  
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин  правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим вищевказані правові норми не містять.
Так, в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.
Верховний Суд України у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 766/10242/16-а  вказав, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постановах від 24 січня 2019 року (справа №810/2981/16) та від 07 лютого 2019 року (справа №826/5666/16).
Виходячи із системного тлумачення положень  статті 254 КАС України та враховуючи висновки Верховного Суду у вищезазначених справах, роз`яснення рішення суду-це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його не виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Утім, на переконання колегії суддів постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року є зрозумілою, її резолютивна частина містить чіткі й такі, що не містить положень, які допускають її неоднозначне розуміння, а обставини, на які посилається заявник, фактично вказують на те, що останній просить роз`яснити не рішення суду, а визначити порядок його виконання. 
В той же час, як слідує з резолютивної частини вищезазначеної постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року в останній конкретно вказано, що кінцевою датою періоду за який необхідно здійснити перерахунок пенсії з 05.07.2011 року є день перерахунку пенсії, а відтак колегія суддів вважає, що вказане судове рішення є зрозумілим та не потребує роз`яснення.
Однак, суд першої інстанції вийшов за межі своїх процесуальних повноважень, роз`яснивши судове рішення шляхом внесення змін  в  постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року, визначивши перерахунок датою 06.12.2019. 
З огляду на зазначене, колегія суддів  вважає, що суд першої інстанції невірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, а тому наявні підстави для її скасування. 
У силу п.2 ч.1 ст.315  КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої  інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти  нову постанову про  відмову в задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 254, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити  повністю.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про перерахунок пенсії скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви   головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ольги Сінаєвської,  відмовити. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  13 жовтня 2020 року.

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Іваненко Т.В.