ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 жовтня 2020 року           справа №200/3280/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Ашумова Т.Е., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 р.  у справі  № 200/3280/20-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державного підприємства «Інформаційні судові системи»  про  визнання дій незаконними, -

                                                          ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної судової адміністрації України (далі – відповідач-1, ДСА), Державного підприємства «Інформаційні судові системи» (далі – відповідач-2, ДП «ІСС»), в якому просив: визнати протиправними дії ДСА щодо дачі вказівкок ДП «ІСС» виконувати постанови слідчого, прокурора про недопустимість розголошеня відомостей досудового розслідування та вживати всіх відповідних технічних заходів для їх виконання до закінчення досудового розслідування та зобов`язати ДСА утриматися від дачі вказівок ДП «ІСС» виконувати постанови слідчого, прокурора про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування та вживати всіх відповідних технічних заходів для їх виконання до закінчення досудового розслідування; визнати протиправними дії ДП «ІСС» щодо обмеження доступу до судових рішень на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 05.11.2019, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 та зобов`язати ДП «ІСС» утриматися від обмеження доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень до судових рішень на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 05.11.2019, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Сергєєвою А.С.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Апелянт зазначає, що відповідачем незаконно, в порушення приписів статті 4 Закону України “Про доступ до судових рішень”, обмежено доступ до певних судових рішень, розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідач мав довести, що постанова слідчого прийнята в межах компетенції згідно з законом, що останнім доведено не було. Відповідно до статті 303 КПК України не передбачена можливість оскарження такої постанови слідчого, а тому адміністративний суд зобов`язаний дати оцінку законності такої постанови саме при розгляді цієї справи. Постанова слідчого не передбачена жодним приписом законодавства як підстава для обмеження доступу до судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому така постанова слідчого не може бути підставою для вчинення відповідачем оскаржуваних дій, і надання оцінки законності такої постанови дійсно не має значення для справи. На думку позивача суд не мав права обґрунтовувати цією постановою рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були доведені у встановленому законом порядку, та обґрунтував цими обставинами рішення. 
Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у їх відсутність.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , 1983 р.н., за даними паспорту зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність у складі адвокатського об`єднання  “Головань та партнери”, що підтверджується відомостями сайту Національної асоціації адвокатів України (web-сторінка https://erau.unba.org.ua/profile/19418).
ДП «ІСС» (як адміністратором Реєстру) було обмежено в Реєстрі загальний та повний доступ до судових рішень Печерського районного суду міста Києва, а саме:  ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2019 у справі № 757/33318/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/83480020;ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2019 у справі № 757/34319/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/83083555; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2019 у справі № 757/34341/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/83084520; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2019 у справі № 757/37545/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/83339229; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.07.2019 у справі № 757/37664/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/83972125; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2019 у справі № 757/39628/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/83339305; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2019 у справі № 757/48268/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/84302655; ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2019 у справі № 757/58043/19-к, посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/85407992.
Матеріали справи свідчать, що Державним підприємством “Інформаційні судові системи” було обмежено до перегляду судові рішення, ухвалені в межах кримінального провадження №6201900000000945 від 27.06.2019 - на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань Козловим М.Б.; в рамках кримінального провадження №62019000000000683 від 21.05.2019 - на підставі постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 05.11.2019, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Сергєєвою А.С.
Адвокатське об`єднання “Головань і Партнери” звернулось зі скаргою від 27.11.2019 на ім`я генерального директора ДП “Інформаційні судові системи”, в якій, зокрема просило провести службове розслідування щодо обмеження доступу до судових рішень у кримінальних провадженнях №6201900000000945 та №62019000000000683. 
Листом ДП “Інформаційні судові системи” від 10.12.2019, адвокатському об`єднанню “Головань і Партнери” була надана відповідь, в якій, крім іншого було зазначено про те, що дотримання Підприємством в своїй діяльності норм КПК Країни, зокрема, щодо обов`язковості виконання вимог слідчого, є виключно діяльністю і в правовому полі, жодним чином не є порушенням інших актів законодавства, та не порушує права громадян на доступ до судових рішень.
Відповідно до листа Державної судової адміністрації України від 04.10.2019 № 10-24496/19, який надіслано на адресу Державного підприємства “Інформаційні судові системи”, зазначена позиція Державної судової адміністрації України   щодо того, що  Державне підприємство “Інформаційні судові системи”, як адміністратор Єдиного Державного реєстру судових рішень, зобов`язане виконувати постанови слідчого, прокурора про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування та вжити всіх відповідних технічних заходів для їх виконання до закінчення досудового розслідування.
Постановою  про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019, прийнятою слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань Козловим М.Б., з метою нерозголошення відомостей досудового розслідування, а саме судових рішень слідчих судів Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні, відомостей про яке 27.06.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за № 62019000000000945 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а також інших судових рішень, що будуть постановлені у цьому кримінальному провадженні необхідно на час досудового розслідування встановити обмеження у перегляді та доступі до їх змісту не ресурсі Державної судової адміністрації України, керуючись ст.. 2, 7, 28, 40, 110, 222 КПК України, постановлено: обмежити користувачеві реєстру Державної судової адміністрації України у доступі до судових рішень, винесених у кримінальному провадженні, відомостей про яке 27.06.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за № 62019000000000945; направити для виконання вказану постанову до Державної судової адміністрації України.
Листом від 28.10.2019 № 01-17873 постанову направлено на адресу Державної судової адміністрації України для організації її виконання відповідно до ч.1 ст. 222 КПК України.
Постановою  про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 05.11.2019, прийнятою слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань  Державного бюро розслідувань Сергєєвою А.С., з метою нерозголошення відомостей досудового розслідування, а саме судових рішень слідчих судів Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 62019000000000683 від 21.05.2019, а також інших судових рішень, що будуть ухвалені у цьому кримінальному провадженні необхідно на час досудового розслідування встановити обмеження у перегляді та доступі до їх змісту не ресурсі Державної судової адміністрації України, керуючись ст.. 2, 7, 28, 40, 110, 222 КПК України, постановлено: обмежити користувачеві реєстру Державної судової адміністрації України у доступі до судового рішення, ухваленого у кримінальному провадженні № 62019000000000683 від 21.05.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва Ільєвою Т.Г. від 31.10.2019 (справа № 757/58043/19-к) та слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва Підпалим В.В. від 01.11.2019 (справа № 757/57280/19-к) про отримання тимчасового доступу до речей та документів, а також інших судових рішень, що будуть ухвалені під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження в подальшому; направити для виконання вказану постанову до Державної судової адміністрації України.
Листом від 05.11.2019 № 01-18514 постанову направлено на адресу Державної судової адміністрації України для організації її виконання відповідно до ч.1 ст. 222 КПК України.
Крім того, в постановах про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування зазначено, що постанова під час досудового розслідування оскарженню не підлягає, скарга на неї може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами ст. 314-316 КПК України.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за положеннями Кримінального процесуального кодексу України, якими передбачено обов`язковість виконання процесуальних рішень слідчого до виконання, відповідачі, отримавши постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування  від 28.10.2019 та від 05.11.2019  мали їх виконати, тобто, суд дійшов до висновку щодо правомірності дій відповідачів .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень»  22 грудня 2005 року   N 3262-IV (далі – Закон № 3262) передбачено, що всі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше  наступного  дня  після  їх виготовлення  і підписання,  крім  ухвал  про  арешт майна та тимчасовий   доступ   до   речей  та документів у кримінальних  провадженнях,   які  підлягають  оприлюдненню  не  раніше  дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в  друкованих  виданнях із додержанням вимог цього Закону.
За положенням статті 3 Закону № 3262, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує  ведення  Єдиного державного реєстру судових рішень.   Єдиний  державний реєстр судових рішень  є автоматизованою  системою  збирання,  зберігання,  захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Порядок   ведення  Реєстру  затверджується  Вищою  радою правосуддя.
Загальні засади доступу до судових рішень визначені статтею 4 цього Закону.
Відповідно до частини 1 - 4 статті 4 Закону № 3262, судові  рішення,  внесені  до  Реєстру,  є  відкритими для безоплатного  цілодобового  доступу  на   офіційному   веб-порталі судової влади України. 
Загальний   доступ   до   судових   рішень  на  офіційному веб-порталі судової влади  України  забезпечується  з  дотриманням вимог статті 7 цього Закону. 
Для  реалізації права доступу до судових рішень,  внесених до Реєстру,  користувачу надаються можливості  пошуку,  перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. 
Обмеження   права   вільного   користування   офіційним веб-порталом   судової   влади   України  допускається  настільки, наскільки  це  необхідно  для  захисту інформації, яка за рішенням суду  щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення. 
Загальний доступ до ухвал про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння  особи,  про  відмову у задоволенні клопотання про обшук житла   чи  іншого  володіння  особи,  про  дозвіл  на  проведення негласної  слідчої  (розшукової)  дії,  про  відмову у задоволенні клопотання  про  проведення  негласної  слідчої  (розшукової)  дії забезпечується  через  один  рік  після  внесення  таких  ухвал до Реєстру.
Відповідно до п. 3 ч. 1 розділу І Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 №1200/0/15-18 встановлено, що адміністратор Єдиного державного реєстру судових рішень  - адміністратор Єдиної судової інформаційної системи державне підприємство "Інформаційні судові системи", віднесене до сфери управління Державної судової адміністрації України. Адміністратор вживає заходи, пов`язані із технічним та організаційно-технологічним забезпеченням функціонування Реєстру, у тому числі такі: створення, вдосконалення та супроводження державної інформаційної системи Реєстру; адміністрування Реєстру; надання доступу до Реєстру; забезпечення зберігання та захисту даних, що містяться в Реєстрі, у тому числі шляхом визначення моделі захисту від загроз витоку інформації та засобів обробки електронних документів у Реєстрі та надання до них безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі "Судова влада України"; виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.
Порядок та підстави прийняття  процесуальних рішень слідчими в межах здійснення досудового розслідування  у кримінальних справах визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно з пп. 5 частини 1 статті 3 КПК України,  досудовим розслідуванням є  стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до приписів статті 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Частиною 5 статті 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до приписів ст. 110 КПК України, рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, є процесуальними рішеннями. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Частинами 6 та 7 статті 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.  Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Аналізуючи зазначені вимоги законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачі у відповідності до вимог КПК України зобов`язані виконувати постанови слідчого. 
Судом встановлено, що на виконання постанов від 28.10.2019 та 05.11.2019 про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, постановленої слідчим третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань,  відповідачем обмежено до перегляду судові рішення, ухвалені в межах кримінального провадження №6201900000000945 та №62019000000000683.
Системний аналіз наведених норм права в контексті конкретних обставин справи дає підстави для такого висновку, що відповідачі, отримавши постанови про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування  від 28.10.2019  та 05.11.2019, яким їх зобов`язано обмежити користувачів у доступі до судових рішень, мали їх виконати.
Стосовно посилання апелянта на незаконності постанов про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 28.10.2019 та 05.11.2019,  суд зазначає, що надання оцінки такої постанови не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції. На час розгляду справи докази скасування постанов в матеріалах справи відсутні.
Суд не приймає посилання апелянта на те, що статтею 303 КПК України не передбачено можливість оскарження такої постанови слідчого, а тому адміністративний суд зобов`язаний дати оцінку законності такої постанови саме при розгляді цієї справи, оскільки суд адміністративної юрисдикціє не наділений повноваженнями надавати оцінку законності постанов слідчого прийнятих у межах кримінального провадження. Приписами, а ні  КАС, а ні КПК України, не передбачено право суду адміністративно юрисдикції визнавати незаконним рішення прийняті в рамках кримінального провадження та як наслідок визнавати дії суб`єкта владних повноважень, на виконання вказаних рішень, неправомірними і більш того зобов`язати суб`єкт владних повноважень не виконувати вказані рішення. Відсутність процесуально передбаченого права на оскарження таких постанов у межах кримінального процесу не свідчить про виникнення такого права в межах адміністративного процесу, оскільки це питання не відноситься до повноважень адміністративного суду.
Крім того, слідчі у своїх постановах про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування визначили порядок скарження постанови у відповідності до ст.. 314-316 КПК України. 
Посилання апелянта на рішення Великої Палати Верховного суду в даному випадку не доречні, оскільки відповідач виконував постанову слідчого, права та обов`язки якого визначені нормами КПК України. Крім того, обставини у цій справі є відмінними від тих які були предметом розгляду Верховного Суду.
Посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини у справі “Рякіб Бірюков проти Росії” (рішення від 17 січня 2008 року, п. 43-45) суд вважає помилковим з огляду на те, що Судом надавалась оцінка відсутності у громадськості отримати інформацію мотиви, якими районний суд обґрунтовував своє рішення,  оскільки мотиви, які б давали зрозуміти підстави для відмови у задоволенні позову заявника, не були доступні громадськості. Зазначеним рішенням Суд не надавав оцінку щодо можливості, передбаченої законом, виконання або невиконання постанов слідчого іншими суб`єктами правовідносин, яких вона стосується.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32), зокрема у п.58 рішення у справі Seryavin та інші проти України від 10.02.2010, 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, п.29).
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                 ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 р.  у справі  № 200/3280/20-а - залишити без задоволення.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 р.  у справі  № 200/3280/20-а - залишити без змін.                    
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 06 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                                      Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                         А.В. Гайдар

                                                                                                  І.Д. Компанієць