КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/1993/2020                                                   Головуючий суддя у 1-й інстанції: Бондаренко Г.В.
Категорія ст. 124 КУпАП.                                                                   Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника Каплі А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року, -
 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від              16 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 
Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_2 24.12.2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві по вул. М.Грінченка, 18, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на регульованому перехресті на забороняючий жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював рух ліворуч, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень, чим порушив              п. 8.7.3Ґ ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року, ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам; невірно встановлені обставини ДТП, механізм зіткнення транспортних засобів, оскільки можливості з`їхати в ліву смугу руху щоб уникнути зіткнення з автомобілем не було, так як в попутному напрямку рухався автомобіль у лівій смузі, що також унеможливило бачити зустрічний автомобіль який виконував поворот ліворуч; не враховано судом положення транспортних засобів після зіткнення та локалізацію їх пошкоджень, які свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 порушення п. 8.7.3Ґ ПДР України. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення  ОСОБА_1 його представника Каплі А.С., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без зміни; дослідивши письмові поясненняводіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 8.7.3Ґ ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18                    №300911 від 24 грудня 2019 року, ОСОБА_2 24.12.2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві по вул. М.Грінченка, 18, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на регульованому перехресті на забороняючий жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював рух ліворуч, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень, чим порушив п. 8.7.3Ґ ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора із увімкненим сигналом повороту ліворуч, дочекався коли зустрічний транспорт зупиниться на забороняючий сигнал світлофору, та почав рух для здійснення повороту ліворуч; у той момент, коли його автомобіль передньою частиною перебував у лівій смузі руху, а частково - у правій смузі руху на зустрічній для нього смузі руху, автомобіль «Фольксваген», який продовжив рух на забороняючий сигнал світлофору, вчинив із ним зіткнення
У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, відповідних заяв і клопотань не подав.
Як убачається із письмових нотаріально завірених пояснень свідка ОСОБА_3 - пасажира автомобіля «Фольксваген», 24.12.2019 близько 20:00 год. водій автомобіля «Фольксваген» - ОСОБА_2 під час поїздки по вул.                         М. Грінченка їхав в крайній правій смузі руху приблизно 60 км/год, в момент наближення до перехрестя вул. В.Брожка та вул. М. Грінченка, 18-в, водій почав прискорюватись до 70-80 км/год, в лівій смузі руху почали зупинятися автомобілі, коли увімкнувся жовтий сигнал світлофору для водія «Фольксваген», ОСОБА_2 продовжив рух та перетнув стоп-лінію своєї смуги руху на жовтий сигнал світлофору. В результаті чого вдарив в праву частину автомобіль «Рено», який закінчував проїзд перехрестя на вул. В.Брожка (а.с. 11).
Досліджені у суді докази, зокрема дані схеми ДТП (місце зіткнення - ліва смуга руху в напрямку руху для автомобіля «Фольксваген», розташування автомобілів після ДТП - автомобіль «Рено» частково у правій, а частково у лівій смузі руху, фактично завершував маневр повороту ліворуч); зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення: «Фольксваген» (пошкодження номерного знаку, передній бампер, кришка капота, переднє ліве та праве крило, решітка радіатора, передні фари, переднє ліве колесо), «Рено» (кришка капота, передній бампер, решітка радіатора, передні фари, переднє праве крило, лобове скло, переднє праве колесо), з урахуванням їх локалізації, механізму утворення, - свідчать про те, що саме порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3Ґ ПДР України призвели до ДТП.
Версію  ОСОБА_2 щодо механізму виникнення ДТП, зокрема його пояснення про те, що уникнути зіткнення з автомобілем «Рено» не було можливості, так як в лівій смузі рухався автомобіль, який перешкоджав бачити йому зустрічний транспорт, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки, як встановив суд першої інстанції, автомобіль у лівій смузі руху у його напрямку руху зупинився на забороняючий сигнал світлофора, а                       ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, тобто на забороняючий сигнал.
Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінивши докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 п. 8.7.3Ґ ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги - необґрунтовані.
Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.
Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року з наведених в апеляційній скарзі мотивів, за наслідками апеляційного перегляду рішення судом не встановлено. 
Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2  слід залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

 
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-
 
ПОСТАНОВИЛА:
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 рокущодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя
Київського апеляційного суду                                                         О.М. Сітайло