ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1497/20 Справа № 214/8296/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року, якою провадження у справі відносно:
        ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , 
       провадження по справі за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, 
       
В С Т А Н О В И В: 
       Цією постановою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. 
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №339270 від 24.10.2019 року, 24 жовтня 2019 року, о 09 год. 50 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по Об`їзній дорозі у м. Кривий Ріг, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком обгону не переконався що це буде безпечним та не впевнився, що водій транспортного засобу, який рухався попереду не подав сигнал про намір повороту, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Greаt wall safe», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював розворот, чим порушив вимоги п.п 2.3 (б), 14.2 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальних збитків.
       Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність доказів, які б підтверджували провину  ОСОБА_2  у вчиненні ДТП, оскільки наявні в матеріалах справи докази не підтверджують винність останнього у скоєні адміністративного правопорушення.  
       Не погоджуючись з вказаною постановою, 13 листопада 2020 року, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.
       В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження потерпілий зазначив, що про судовий розгляд призначений на 31 липня 2020 року ОСОБА_1 повідомлений не був, справа була розглянута за його відсутності. Копію оскаржуваної постанови отримав лише 09 листопада 2020 року. 
       Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Доводи потерпілого ОСОБА_1 про поважність строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставними виходячи з наступного. 
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування справи відносно ОСОБА_2 , що підтверджується його особистим підписом у схемі місця ДТП, а також у поясненнях від 24.10.2020 року. Відповідно до матеріалів справи, представник потерпілого — адвокат Залюбовський В.В. був ознайомлений з матеріалами справи, про що свідчить його особиста заява (а.с. 9). 
       Посилання потерпілого ОСОБА_1 на те, що копію постанови він отримав лише 09 листопада 2020 року, у зв`язку з чим останній не мав змоги своєчасно оскаржити постанову суду, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_1 знав про існування справи відносно ОСОБА_2 , уклав договір про надання правової допомоги з професійним адвокатом — Залюбовським В.В., який ознайомився з матеріалами справи. Отже, потерпілий мав об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення. 
       Згідно до штампу вхідної кореспонденції Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 13 листопада 2020 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КупАП.
       Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.
       Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
       Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
       Таким чином, апеляційний суд вважає, що потерпілим ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які б могли слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
       З огляду на вищевикладене, а також оскільки ОСОБА_1 в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.
       Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

       Відмовити в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року. 
       Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
       апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко