Ухвала 
 
12 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/22401/18
провадження № 61-14046ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року  ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
У іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
21 вересня 2020 року  ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року залишено без руху для надання документа про сплату судового збору.
 
У жовтні 2020 року заявником у встановлений судом строк зазначений недолік касаційної скарги усунуто.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц (провадження № 14-298цс19) та постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц (провадження            № 61-30912св18), від 15 січня 2020 року у справі № 754/613/18-ц (провадження № 61-1634св19), від 22 липня 2020 року у справі № 279/3572/18 (провадження № 61-16526св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Крім того, укасаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року.
 
Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що виконання оскаржуваного судового рішення призведе до зняття заявника та її неповнолітнього сина з реєстраційного обліку, що є неприпустимим для дитини у зв`язку з її навчанням, та може призвести до досить негативних наслідків, оскільки іншого місця проживання у заявника та її сина немає. Крім того, за проживання особи без реєстрації законодавством України передбачена відповідальність.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Наведені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року.
 
Витребувати із Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/22401/18.
 
Клопотання ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про зупинення виконання судового рішення задовольнити.
 
Зупинити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                               Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець