КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
26 жовтня 2020 року
 
справа 761/15948/19
 
провадження № 22-ц/824/7214/2020
    
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач  -  Арбітражний керуючий ОСОБА_1
відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДельтаБанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерне товариства «Дельта Банк»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Спінулової Валерії Валеріївни та за апеляційною скаргою представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Герасименко Тетяни Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Рибака М.А., у справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ДельтаБанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити дії, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
В квітні 2019 року Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ДельтаБанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Акціонерного товариства «Дельта Банк»  про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020  року позов  арбітражного керуючого ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано АТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» внести до кошторису витрат та подати до Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб кошторис витрат з внесеною основною грошовою винагородою  арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень ліквідатора у справі №902/1188/19 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 98 425,88 грн та відшкодування витрат в сумі 16 337,20 грн.  
Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити кошторис витрат з внесеною грошовою винагородою арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень ліквідатора у справі №902/1188/19 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 98 425,88 грн та відшкодування витрат в сумі 16 337,20 грн.
Здійснено розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду представником АТ «ДельтаБанк» та представником ФГВФО  подано апеляційні скарги.
В поданій апеляційній скарзі представник АТ «ДельтаБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не враховано особливості проведення ліквідації  юридичної особи та невірно застосовано норми матеріального права.
Зазначає, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 є кредитором банку з майновою вимогою про оплату винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ПП «Агро-Тера» та відшкодування понесених судових витрат. Вказує, що арбітражний керуючий повинен звернутись із заявою до банку щодо розгляду її грошової вимоги та включення її до реєстру вимог кредиторів до відповідної черги, проте ОСОБА_1 таким правом не скористалась. Вказує, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить винятків щодо позачергового задоволення вимог кредиторів, а лише передбачає спеціальний порядок погашення таких вимог, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. 
В АТ «ДельтаБанк» на підставі ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відсутні правові підстави оплати грошової винагороди арбітражному керуючому ОСОБА_2 за виконання повноважень ліквідатора, оскільки зазначені витрати не пов`язані із проведенням процедури ліквідації АТ «ДельтаБанк» та не передбачені законодавством.
АТ «ДельтаБанк» не було ініційовано пропозицію залучити до участі у справі про банкрутство ПП «Агро-Тера» у якості арбітражного керуючого ОСОБА_1 
Зазначає, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 не була залучена  як спеціаліст до проведення ліквідаційної процедури АТ «ДельтаБанк». 
Також посилається на те що, ОСОБА_1 не доведено протиправність бездіяльності ФГВФО  по відношенню до позивача, та яким чином порушено її права. 
В поданій апеляційній скарзі представник ФГВФО  просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вимоги пред`явлено до неналежного відповідача.  Зазначає, що належним відповідачем є ПАТ «ДельтаБанк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку, а не безпосередньо уповноважена особа. Також вказує, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб права позивача не порушено, заявлені вимоги до фонду є передчасними. Вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки вимоги кредиторів задовольняються у порядку передбаченому ст. 52 Закону України  «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
В судовому засіданні представник АТ «Дельта Банк» подану представником банку апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати.
В судовому засіданні в режимі відео конференції АК ОСОБА_1 проти задоволення апеляційних  скарг заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити  без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із висновків викладених в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 року, справа № 902/188/13 відповідно до яких компенсація оплати праці ліквідатора, внаслідок якої банк отримав надходження до його ліквідаційної процедури певні активи від боржника, може бути віднесене ліквідатором банку до витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з метою одержання активів банку.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.03.2018 року у справі № 902/1188/13, яка була залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 року, постановлено стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі №902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-Тера» в сумі 98425,88 грн. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі № 902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-Тера» в сумі 16337,20 грн.
Постановою Верховного суду від 18.09.2018 року вищевказані рішення залишено без змін.
20.03.2018 року про виконання вищевказаної ухвали Господарського суду Вінницької області видано накази.
Судом  також встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133.
Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк»), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.
На даний час АТ «Дельта Банк» перебуває в процедурі ліквідації.
25.10.2018 року позивач звернулась до ПАТ «Дельта Банк» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про внесення вказаних витрат до кошторису банку.
Разом із тим, від Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» надійшов лист від 04.12.2018 року про відсутність правових підстав для виплати коштів в сумі 16337,20 грн. та 98425,88 грн., оскільки такі витрати не пов`язані із процедурою ліквідації банку.
Відповідно до абз. 4 п. 2.18 Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» № 2 від 05.07.2012 року, Фонд та/або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень, крім повноважень, покладених на неї безпосередньо Законом) вживає таких заходів: складає та виконує кошторис витрат банку, пов`язаних зі здійсненням його ліквідації, згідно з цим Положенням.
Відповідно до п. 2 ч. 1 та п. 5 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення діяльності Фонду складає проект кошторису витрат Фонду та подає його на затвердження адміністративній раді Фонду. Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку: затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.
Отже, обов`язок щодо складення та виконання кошторису витрат банку, пов`язаного із ліквідацією банку, а також на затвердження кошторису витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку покладено на Фонд та уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року, справа №761/4442/17 зазначено, що Уповноважена особа Фонду у частині реалізації повноважень Фонду щодо банку, до якого застосовано тимчасову адміністрацію, виконує повноваження органу управління останнього, оскільки після призначення тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження, та повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку. Одним із яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів. 
            Враховуючи наведене, доводи апеляційних скарги про те, що Фонд є неналежним відповідачем у справі є безпідставними, а тому колегією суддів відхиляються.
Статтею 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено право арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.
Частиною 5 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.
Постановою Верховного Суду від 18.09.2018 р., справа № 902/1188/13 визначено, оскільки згідно з частиною 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в ході ліквідаційної процедури здійснюється фінансування витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку, а компенсація оплати праці ліквідатора, внаслідок якої банк отримав надходження до його ліквідаційної процедури певні активи від боржника, може бути віднесена ліквідатором банку до витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з метою одержання активів банку.
Колегія суддів погоджується із висновком суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Посилання в апеляційних скаргах АТ «Дельта Банк» та ФГВФО як на підставу скасування оскаржуваного рішення на те, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено відшкодування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, банківською установою, яка перебуває на стадії ліквідації і задоволення вимог арбітражного керуючого призведе до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку, визначеному ст. 52 цього закону, колегією суддів оцінюється критично, оскільки грошова винагорода та відшкодування витрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, підлягають застосуванню за нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» спеціального закону та пріоритетного для застосування в даних правовідносинах.
Доводи апеляційної скарги АТ «Дельта Банк» про те, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 є кредитором банку з майновою вимогою про оплату винагороди, а тому повинна була подати заяву про майнові вимоги до банку колегією суддів відхиляється, оскільки постановою Верховного Суду від 18 вересня 2018 року, справа №902/1188/13 зроблено висновок, що компенсація оплати праці ліквідатора, внаслідок якої банк отримав надходження до його ліквідаційної процедури певні активи від боржника, може бути віднесене ліквідатором банку до витрат пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з метою одержання активів банку.
Доводи апеляційної скарги АТ «Дельта Банк» про те, що банком не було ініційовано пропозицію залучити у справі про банкрутство ПП «Агро-Тера» у якості ліквідатора банку арбітражного керуючого ОСОБА_1 колегія суддів також відхиляє, оскільки апелянтом не надано доказів, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 виконувала покладені на неї повноваження всупереч закону чи рішення суду, відтак вказана обставина не може бути підставою для звільнення банку від оплати послуг арбітражного керуючого.
Інші заперечення, викладені у апеляційних скаргах, також не дають підстав для скасування судового рішення. 
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи те, що при ухваленні рішення, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення  суду та задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну  скаргу  представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Спінулової Валерії Валеріївни залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Герасименко Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року залишити без змін.
 Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
            Суддя-доповідач                                                              
            
Судді