УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/3980/14-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                                                                Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/3980/14-ц за позовом Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,  ОСОБА_18 ,  ОСОБА_19 ,  ОСОБА_20 ,  ОСОБА_21 ,  ОСОБА_22 ,  ОСОБА_23 ,  ОСОБА_24 ,  ОСОБА_25 , реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції, треті особи: Державне підприємство “Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат”, Державне підприємство “Житомирський військовий лісгосп”, Державна інспекція сільського господарства у Житомирській області, Державна екологічна інспекція у Житомирській області, про визнання недійсними розпоряджень голови Житомирської районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації та витребування земельних ділянок,
за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури,
на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області, постановлену 27 травня 2019 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі, повний текст ухвали складено 30 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року прокуратура Житомирської області звернулася до суду із позовом, у якому, з урахуванням заяви  від 13 січня 2016 року (т. 4 а.с. 81-92) просила: визнати недійсними розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації № 1069 від 23 листопада 2010 року та №83 від 04 лютого 2011 року; 
визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки:
- серії ЯЛ №549637 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002200 на ім`я ОСОБА_3 ;
- серії ЯЛ №549646 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002112 на ім`я ОСОБА_1 ;
- серії ЯЛ №549638 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002113 на ім`я ОСОБА_4 ;
- серії ЯЛ №549641 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002231 на ім`я ОСОБА_5 ;
- серії ЯЛ №549635 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002114 на ім`я ОСОБА_6 ;
- серії ЯЛ №549633 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002115 на ім`я ОСОБА_7 ;
- серії ЯЛ №549642 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002110 на ім`я ОСОБА_8 ;
- серії ЯЛ №549634 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 24 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002001 на ім`я ОСОБА_9 ;
- серії ЯЛ №549640 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 17 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002778 на ім`я ОСОБА_10 ;
- серії ЯЛ №549639 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 23 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002605 на ім`я ОСОБА_11 ;
- серії ЯЛ №549644 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002239 на ім`я ОСОБА_12 ;
- серії ЯЛ №549647 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002111 на ім`я ОСОБА_13 ;
- серії ЯЛ №659422 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за №182200001002232 на ім`я ОСОБА_14 ;
- серії ЯЛ №549645 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за № 182200001002234 на ім`я ОСОБА_15 ;
- серії ЯЛ №549632 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 27 травня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за № 182200001002116 на ім`я ОСОБА_16 ;
- серії ЯЛ №549636 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за № 182200001002201 на ім`я ОСОБА_17 ;
- серії ЯЛ №549643 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 01 червня 2011 року у Книзі записів реєстрації державних актів, договорів оренди землі за № 182200001002199 на ім`я ОСОБА_2 ;
зобов`язати ОСОБА_16 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0883; ОСОБА_17 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0887; ОСОБА_3 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0888; ОСОБА_12 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0889; ОСОБА_2 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0895; ОСОБА_15 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0897; ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0898 на користь держави в особі ДП «Житомирський військовий лісгосп».
Витребувати у ОСОБА_18 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0892; у ОСОБА_19 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0894; у ОСОБА_20 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0885; у ОСОБА_21 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0893; у ОСОБА_22 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0886; у ОСОБА_23 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0899; у ОСОБА_24 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0884; у ОСОБА_12 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:0896; у ОСОБА_25 земельну ділянку за кадастровим номером 1822087200:01:000:1005 на користь держави в особі ДП «Житомирський військовий лісгосп».
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 травня 2019 року позовну заяву Житомирської місцевої прокуратури залишено без розгляду (а.с.243-247 т.8).
В апеляційній скарзі заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури Кравцов Г., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 11-14 т.9). 
На його думку, станом на час пред`явлення позову (26.08.2014) прокурор додержався вимог процесуального законодавства при подачі позовної заяви у вказаній справі, а тому висновок суду про відсутність у органів прокуратури цивільної процесуальної дієздатності є безпідставним. 
В судовому засіданні прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити, представник відповідачки ОСОБА_24 – ОСОБА_26 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність.
Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Зі змісту позовної заяви, яка подана прокурором в суд 27.08.2014 в інтересах держави, вбачається, що прокурор оспорює розпорядження Житомирської райдержадміністрації, на підставі яких видані державні акти про право власності на земельні ділянки фізичним особам – відповідачам у справі, унаслідок чого ці земельні ділянки вибули з постійного користування ДП «Житомирський військовий лісгосп».
Пред`являючи даний позов, прокурор керувався нормами ст. 45 ЦПК України (у редакції на час пред`явлення позову) та зазначав, що Житомирська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері набула статусу позивача, оскільки у Державної інспекції сільського господарства, яка є органом, уповноваженим державою здійснювати державний контроль за використанням і охороною земель усіх категорій та форм власності, відсутні повноваження на звернення до суду. 
Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час подачі позову) передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.
Згідно ст. 45 ЦПК України (в редакції чинній на час подачі позову) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у статті 46 ЦПК України 2004 року, відповідно до якої прокурор має процесуальні права й обов`язки особи, в інтересах якої він діє, за винятком права укладати мирову угоду.
Постановляючи ухвалу про залишення позову прокурора без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлений в інтересах самостійної юридичної особи - ДП “Житомирський військовий лісгосп”, яке, на думку суду, і мало бути позивачем у справі, оскільки не було позбавлене права самостійно звернутись до суду за захистом своїх прав, однак визначене прокурором як третя особа. Отже, суд дійшов висновку, що позов у цій справі подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (ч. 1 ст. 47 ЦПК України). 
У даному випадку прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави і фактичним позивачем є держава, і саме вона набуває процесуальної дієздатності і є учасником справи. 
Для цілей залишення позову без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальна дієздатність має бути відсутня саме в учасника справи (позивача або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), а не його представника. 
З огляду на вказане помилковим є залишення без розгляду на підставі цього припису позову, поданого прокурором в інтересах держави, через відсутність у прокурора як представника держави процесуальної дієздатності.  
Отже позов прокурора не може бути залишений без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК України, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа – направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Посилання представника відповідачки ОСОБА_24 – ОСОБА_26 на відсутність у прокурора підстав для представництва держави, з огляду на те, що позивачем у справі має бути ДП «Житомирський військовий лісгосп», та ту обставину, що прокурор неправильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не може бути підставою для залишення позову прокурора без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури задовольнити.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 27 травня 2019 року  скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    Судді        

Повний текст постанови складений 21 грудня 2020 року.