Єдиний унікальний номер 243/3848/19 
Номер провадження 22-ц/804/3318/20        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року          
м. Бахмут 

справа № 243/3848/19
провадження № 22-ц/804/3318/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання – Цимбал Д.А.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач  – Товариство з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут  цивільну справу № 243/3848/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» про розірвання договору оренди землі, 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ»,
на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року (суддя Гончарова А.О.), ухваленого в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 31 серпня 2020 року,–
В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2019 року позивач – ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що 01 вересня 2012 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, протягом дії якого відповідач систематично порушує умови даного договору стосовно внесення орендної плати, відповідач вносив її з порушенням строків та не в повному обсязі, орендну плату за 2018 рік взагалі не сплатив. Вона  неодноразово зверталась до ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» з приводу розірвання договору у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, але відповідач вважає, що він умови договору не порушує і, відповідно, не вбачає підстав для розірвання договору. Предметом спірного договору було передання відповідачу в строкове платне користування об`єкту оренди – земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району. Об`єктом оренди є належна їй  на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,5648 га, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224. Орендна плата за користування земельною ділянкою має вноситися орендарем ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» у грошовій формі в розмірі 3 % базової нормативної грошової оцінки, яку згодом на підставі додаткової угоди було збільшено до 4 %. Орендна плата вносить щорічно до 31 грудня розрахункового року. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Відповідач систематично не виконує п. 11 Договору щодо строків внесення орендної плати.

Посилаючись на ст. 16 ЦК України, ст. ст. 13, 21, 32 Закону України «Про оренду землі», п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, постанову Верховного Суду України від 12.12.2012 року № 6-146цс12, позивач просить суд розірвати договір оренди, б/н, від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ», код ЄДРПОУ 37388746, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224, площею 6,5648 га, яка розташована на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області, що входить до складу Черкаської селищної територіальної громади, в межах від А до Б – землі ОСОБА_2 , від Б до В – землі ОСОБА_3 , від В до Г – землі ОСОБА_4 , від Г до Д – землі ОСОБА_5 , від Д до А – землі загального користування, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволено: розірвано договір оренди земельної ділянки, б/н, від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 діючою на підставі державного акту на право власності на землю серії ДН № 189533, та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ», код ЄДРПОУ 37388746, в особі директора ОСОБА_6 , діючого на підставі Статуту, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224, площею 6,5648 га, яка розташована на території с. Прелесне, Прелесненська сільська рада Слов`янського району Донецької області, що входить до складу Черкаської селищної територіальної громади, в межах від А до Б - землі ОСОБА_2 , від Б до В - землі ОСОБА_3 , від В до Г – землі ОСОБА_4 , від Г до Д – землі ОСОБА_5 , від Д до А - землі загального користування. Стягнуто з ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» на користь ОСОБА_1 , понесені витрати з оплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідач в період з часу укладення договору оренди 01 вересня 2012 року по 2019 рік несвоєчасно оплачував орендну плату, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, отже мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду – ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином матеріали справи та надані відповідачем докази. Вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, що не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Суд першої інстанції не встановив  факт несплати відповідачем орендної плати.

Посилається на постанову Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі 6-75цс13 в якій зазначено: «Однією з підстав  розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору». Суд першої інстанції не дослідив питання істотності можливого порушення відповідачем умов договору.

Суд в порушення вимог ч.1,2 ст.792 ЦК України, ст.18,20 Закону №161-ХIV прийшов до помилкового висновку, що спірний договір набрав чинності 01 вересня 2012 року і що саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок зі сплати орендної плати у розмірі визначеному договором. Спірний договір набрав чинності 29 грудня 2012 року, а тому обов`язок зі сплати орендної плати у відповідача виник не з 01 вересня 2012 року, а з 29 грудня 2012 року, тобто відповідач був зобов`язаний сплатити у 2012 році орендну плату всього за три дні. Вважає, що у відповідача виникла переплата по орендній платі за договором, оскільки за 2012 рік відповідачем було сплачено орендну плату у розмірі 500 грн.

Суд відмовляючи у застосуванні позовної давності, у зв`язку із її перериванням, не зазначив з якого моменту (дати) перебіг позовної давності почався після її переривання щодо кожного звітного року відносно якого була заявлена позовна давність, що свідчить про те, що судом фактично не досліджувалося означене питання.

Суд першої інстанції в порушення частин 3, 4 статті 12 ЦПК України порушив принцип змагальності сторін та переклав тягар доказування обставин належного виконання  умов договору на відповідача. Вважає, що саме позивач, яка стверджує про порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди, мала довести ту обставину, на яку вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме: систематична несплата орендної плати за укладеним договором оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її  залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 189533 на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року за № 360 є власником земельної ділянки площею 7,4958 га, розташованої у с. Прелесне, Прелесненська сільська рада, діл. 341, до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224, площею 6,5648 га, в межах від А до Б – землі ОСОБА_2 , від Б до В – землі ОСОБА_3 , від В до Г – землі ОСОБА_4 , від Г до Д – землі ОСОБА_5 , від Д до А – землі загального користування. (а.с.10-11).

01 вересня 2012 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки, б/н, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області, площею 6,5648 га, в тому числі ріллі 6,5648 га, кадастровий номер: 1424285700:04:000:0224. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 114728,78 грн. Договір укладено строком на 10 (десять) років з можливим його подовженням. Орендна плата вносить орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації. За домовленістю між орендодавцем та орендарем орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт). Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та унаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. (а.с.7-8).

Даний Договір зареєстровано 29 грудня  2012 року у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області за № 142420004003926. 

У 2016 році між позивачем та відповідачем також було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29.12.2012 року за № 142420004003926, згідно з якою було визначено, що орендна плата вносить орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, з урахуванням щорічної індексації. За домовленістю сторін орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт). (а.с.9).

Згідно п. 2 даної Додаткової угоди, сторони домовилися про те, що нарахування орендної плати по даній додатковій угоді буде здійснюватися з 01 січня 2016 року, незалежно від дати підписання цієї угоди.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди, ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29 грудня 2012 року за № 142420004003926 та набуває чинності після підписання її сторонами.

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного у 2012 році, оскільки відповідач не виплачує до 31 грудня розрахункового року орендну плату, жодного разу за весь час оренди землі не сплатив індекс інфляції. (а.с.12).

Згідно з відповіддю ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» на заяву ОСОБА_1 від 16 березня 2018 року № 179, грошові кошти для виплати орендної плати завжди наявні в касі орендаря, та ОСОБА_1 лише необхідно з`явитися до каси відповідача для їх отримання або надати орендареві номер свого особового рахунку для перерахування орендної плати. Стосовно виплати індексу інфляції, кошти, передбачені індексом інфляції, ОСОБА_1 отримувала, оскільки вони нараховувались при розрахунку орендної плати, яку ОСОБА_1 отримувала відповідно до розрахункових відомостей. Звертали увагу заявниці на те, що згідно з п. 37 Договору оренди земельної ділянки, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. (а.с.13).

У відповідності до бухгалтерської довідки щодо нарахування та виплати орендної плати ОСОБА_1 за укладеним договором, ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» повідомило, що виплата орендної плати орендодавцю ОСОБА_1 проводилася щороку в терміни та у розмірі, що визначені умовами договору, укладеного між сторонами, з урахуванням положень чинного законодавства. Зокрема, за період 2012-2019 рр.: нараховано доходу – 35831,84 грн.; утримано податків – 6496,89 грн.; виплачено з урахуванням утримання податків – 28412,12 грн.; нараховано на кінець періоду (2019) – 922,86 грн. (строк оплати – до 31.12.2019 року). Станом на липень 2019 року відсутня заборгованість з виплати орендної плати у ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» перед ОСОБА_1 (а.с.44).

Відповідно до довідки про взаєморозрахунки № 378 від 03 липня 2020 року, на користь ОСОБА_1 від ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ», всього виплачено з урахуванням утримання податків –  28 120,12 грн., а саме на: 06 вересня 2012  року було виплачено через касу орендну плату в сумі 500,00 грн.; 18 січня 2013 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 475,20 грн.; 24 січня 2014 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 2683,57 грн.; 14 червня 2014 року було реалізовано тварин – ВРХ на суму 1610,00 грн.; 31 жовтня 2014 року було реалізовано сільськогосподарські культури (ячмінь) на суму 1300,00 грн.;  27 січня 2016 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 3605,34 грн.; 29 грудня 2016 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 5537,26 грн.; 11 грудня 2017 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 5600,00 грн.; 01 березня 2019 року було виплачено орендні платежі на пластикову картку в сумі 5474,46 грн.; 23 травня 2019 року було виплачено орендні платежі на пластикову картку в сумі 1384,29 грн.

Окрім цього, з наданої довідки за період 2012-2019 років вбачається, що: нараховано доходу 35 831,84 грн.; утримано податків (податок на доходи фізичних осіб + військовий збір) – 6 079,83 грн. + 417,03 грн.; виплачено з урахуванням утримання податків 28 412,12 грн.; нараховано на кінець періоду – 922,86 грн. (а.с.82-83).

Згідно видаткового касового ордеру від 06 вересня 2012 року відповідачем ОСОБА_1 за оренду земельної ділянки виплачено 500,00 гривень (а.с.84).

Згідно видаткового касового ордеру від 18 січня 2013 року відповідачем ОСОБА_1 за оренду земельної ділянки виплачено 475,20 гривень (а.с.84).

Згідно платіжної відомості № 00000000009 від 24 січня 2014 року, згідно з якою ОСОБА_1 було сплачено орендну плату в сумі 2683,57 грн. (а.с.88-90).

Відповідно до відомості на видачу зерна ярового ячменю в рахунок земельного паю від 31 жовтня 2014 року, згідно з якою ОСОБА_1 було видано 650 кг зерна на загальну суму 1300,00 грн. (а.с.91).

Згідно відомості на виплату грошей за рахунок земельного паю № 25 від 27 січня 2016 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 3605,34 грн. орендної плати; (а.с.92-93).

Відповідно до платіжної відомості № 00000000601 від 29 грудня 2016 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 5537,26 грн. орендної плати. (а.с.94-96).

Згідно відомості на виплату грошей № 458 за серпень 2017 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 5600,00 грн. орендної плати (а.с.97-98).

Відповідно до платіжного доручення № 20888 від 01 березня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 5474,46 грн. орендної плати (а.с.98а).

Згідно платіжного доручення № 363 від 23 травня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 1384,29 грн. орендної плати; (а.с.99).

Відповідно до платіжного доручення № 2580 від 04 жовтня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 2768,59 грн. орендної плати (а.с.100).

Згідно платіжного доручення № 3015 від 04 жовтня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 було виплачено 1384,33 грн. орендної плати (а.с.101).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Апеляційна скарга ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в період з часу укладення договору оренди 01 вересня 2012 року по 2019 рік несвоєчасно оплачував орендну плату, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, отже мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 93 Земельного Кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) та в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18). 

Судом встановлено, що 01 вересня 2012 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» в особі директора Курінного С.І. було укладено договір оренди земельної ділянки, б/н, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області, площею 6,5648 га, в тому числі ріллі 6,5648 га, кадастровий номер: 1424285700:04:000:0224. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 114728,78 грн. Договір укладено строком на 10 (десять) років з можливим його подовженням.  (а.с.7-8).

Згідно пункту 41 Договору, договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Даний Договір зареєстровано 29 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області за № 142420004003926. 

Відповідно до пункту 34 Договору оренди землі, між ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29 грудня 2012 року за № 142420004003926, відповідно до якої пункту 9 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації. За домовленістю між сторонами, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт)». Пунктом 2 Додаткової угоди визначений строк початку нарахування орендної плати по ній з 01 січня 2016 року, незалежно від дати її підписання (а.с.9).

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди та Додаткової угоди) Договір оренди  землі  набирає  чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право  оренди  земельної  ділянки  виникає  з  дня  державної реєстрації  цього  права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Законом «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень » від 1 липня 2004 року визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним.

Відповідно до частини першої статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Вказана Додаткова угода про внесення змін та доповнень до Договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29 грудня 2012 року за № 142420004003926, не містить дати укладення та державну реєстрацію не проходила.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції,  що державна реєстрація Додаткової угоди не здійснювалася. Отже, дія Додаткової угоди, якою було збільшено орендну плату до 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, не розпочалася, оскільки не пройшла державну реєстрацію.

Отже, нарахування щорічної орендної плати повинно здійснювати в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що передбачено Договором оренди землі від 01 вересня 2012 року, який 29 грудня 2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області за № 142420004003926. 

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Для вирішення питання щодо належної або не належної сплати орендної плати необхідно розрахувати розмір орендної плати яка повинна була сплачуватися відповідачем.

Згідно пункту 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації. За домовленістю між орендодавцем та орендарем, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт).

Відповідно пункту 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 114 728,78 грн.

Згідно пункту 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням інфляції.

За даними Держкомстата індекс інфляції за 2013 рік складає – 1,005; за 2014 рік –1,249; за 2015 рік – 1,433; за 2016 рік – 1,124; за 2017 рік – 1,137; за 2018 рік – 1,098.

Враховуючи умови договору оренди та індекс інфляції, розмір орендної плати розраховується наступним чином: в 2013 році – 114 728,78 грн. х 3% = 3441,86 грн.; в 2014 році – (114 728,78 грн. х 1,005) х 3% = 3459,07 грн.; в 2015 році – (114 728,78 грн. х 1,005  х 1,249) х 3% = 4320,38 грн.; в 2016 році – (114 728,78 грн. х 1,005  х 1,249 х 1,433) х 3% = 6191,11 грн.; в 2017 році – (114 728,78 грн. х 1,005  х 1,249 х 1,433 х 1,124) х 3% = 6958,80 грн.; в 2018 році – (114 728,78 грн. х 1,005 х 1,249 х 1,433 х 1,124 х 1,137) х 3% = 7912,16 грн.; в 2019 році – (114 728,78 грн. х 1,005 х 1,249 х 1,433 х 1,124 х 1,137 х 1,098) х 3% = 8687,55 грн.;

Згідно з пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу орендна плата включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з метою справляння ПДФО. Податковим агентом платника податку (орендодавця) є орендар (пп. 170.1.1 п 170.1 ст. 170 Кодексу).

Отже відповідач повинен був сплачувати орендну плату з урахуванням утримання податків в розмірі : в 2013 році – 3441,86 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 2770,70 грн.; в 2014 році – 3459,07 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 2784,55 грн.; в 2015 році – 4320,38 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 3477,91 грн.; в 2016 році – 6191,11 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 4983,84 грн.; в 2017 році – 6958,80 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 5601,83 грн.; в 2018 році – 7912,16 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 6369,29 грн.; в 2019 році – 8687,55 грн. – 19,5% (ПДФО + військовий збір) = 6993,48 грн.;

Згідно пункту 11 Договору оренди земельної ділянки, встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року.

З наданих відповідачем доказів вбачається що ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» було сплачено ОСОБА_1 орендну плату за Договором у наступних сумах, до 31 грудня розрахункового року:  в 2012 році – 500, 00 грн., з яких: 500 грн. – виплата орендних платежів через касу; в 2013 році – 475,20 грн., з яких: 475,20 грн. – виплата орендних платежів через касу; в 2014 році – 5593,57 грн., з яких: 2683,57 грн. – виплата орендних платежів через касу; 1610,00 грн. – реалізація тварин – ВРХ; 1300,00 грн. – реалізація сільськогосподарських  культури (ячмінь); в 2015 році – відсутні відомості щодо сплати орендної плати; в 2016 році – 9142,60 грн., з яких: 3605,34 грн. – виплата орендних платежів через касу;  5537,26 грн. – виплата орендних платежів через касу; в 2017 році – 5600,00 грн., з яких: 5600,00 грн. – виплата орендних платежів через касу; в 2018 році –  відсутні відомості щодо сплати орендної плати; в 2019 році – 11 011,67 грн., з яких: 5474,46 грн. – виплата орендних платежів на пластикову картку; 1384,29 грн. – виплата орендних платежів на пластикову картку; 2768,59 грн. – виплата орендних платежів на пластикову картку; 1384,33 грн. – виплата орендних платежів на пластикову картку;

Як вбачається з вищезазначеного відповідач в порушення умов договору оренди землі в 2013, 2017 роках сплачував орендну плату не в повному обсязі, а в 2015, 2018 роках взагалі  не сплачував.

Відповідно до статті 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та згідно зі статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставиною, яка підлягає доказуванню у даній справі, є у тому числі факт належного виконання відповідачем зобов`язання по сплаті орендної плати та виплати належних грошових сум орендодавцю. Та зокрема саме на відповідача покладається обов`язок по доведенню цих обставин.

За положеннями частини 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом. 

Отже враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який зроблений на підставі належної оцінки доказів, наданих сторонами, з врахуванням встановлених обставин справи і вимог статей 12,81,89 263 ЦПК України, що відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів виплати орендної плати за 2012-2019 роки належним чином відповідно до умов договору, що свідчить про порушення ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» умов договору оренди та систематичну несплату орендної плати або сплату її у неповному розмірі.

Крім того, суд апеляційний інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для застосування позовної давності відсутні, оскільки як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач сплачував орендну плату на користь позивача (хоча й з порушенням строків передбачених договором) в зв`язку з чим відбувалося переривання строку позовної давності.  

Крім того, як встановлено матеріалами справи, відповідач не сплатив орендну плату за 2018 рік, що є порушенням умов договору оренди землі, а позивач звернулась до суду з позовом з метою захисту своїх прав в межах трьох річного строку,

Доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Також не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином матеріали справи та надані відповідачем докази, оскільки суд дослідив та надав належну оцінку всім наданим відповідачем доказам.

Доводи апеляційної скарги, що суд не дослідив питання істотного порушення відповідачем умов договору, є безпідставними, оскільки  факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки орендарем щодо сплати орендної плати є вичерпною та достатньою підставою для розірвання такого договору, аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року № 6-18цс14, та у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17 та від 15 серпня 2018 року, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини та які відповідно до статті 263 ЦПК України повинні враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права.

Доводи апеляційної скарги, що у відповідача виникла переплата по орендній платі за договором, оскільки за 2012 рік відповідачем було сплачено орендну плату у розмірі 500 грн., є безпідставними, оскільки відповідач в порушення умов договору оренди землі в 2013, 2017 роках сплачував орендну плату не в повному обсязі, а в 2015, 2018 роках взагалі  не сплачував.

Доводи апеляційної скарги, що суд переклав тягар доказування саме на відповідача, є безпідставними, оскільки позивач для підтвердження своїх позовних вимог заявила клопотання про витребування доказів відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України, оскільки надати самостійно вказані докази вона не  мала можливості. 

Доводи апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції оцінки фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду, наведеними в описовій частині оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення вказаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки  доказів. 

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою  підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -   

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                             О.О.Тимченко

Судді:                          О.А. Мірута

                Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 02 грудня  2020 року

Головуючий         О.О.Тимченко