ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 грудня 2020 року                                                                        м. Чернівці
справа № 715/824/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Половінкіна Н. Ю. 
суддів Височанської Н.К., Кулянди М.І.
секретаря Вовкун Н.Ю.
з участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» Матвійчука Дмитра Володимировича

учасники справи

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик»
відповідач ОСОБА_1 

зустрічний позивач ОСОБА_1 
зустрічний відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик»

за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року, головуючий у першій інстанції Цуренко В.А.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик» у квітні 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані послуги.
Зазначало, що Товариством з обмеженою відповідальністю 

Справа №715/824/20                                                   Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.
Провадження №22-ц/822/879/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.
«Трансматик» та ОСОБА_1 укладено договір на виконання робіт з технічного обслуговування транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 20 січня 2020 року.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» виконано зобов`язання з виконання діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач та дефектування транспортного засобу, визначені актом приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року.
ОСОБА_1 25 січня 2020 року відмовився від оплати за надані послуги з діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач, дефектування та забрати транспортний засіб з майданчику станції технічного обслуговування.
Посилалося на те, що актом приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року визначено оплату за виконані роботи, вартість відповідального зберігання на території станції технічного обслуговування «Трансматик» у разі не передачі транспортного засобу для ремонту згідно тарифів станції технічного обслуговування «Трансматик».
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» грошові кошти в сумі 5000 грн. за надані послуги та 15000 грн. за відповідальне зберігання транспортного засобу 60 діб.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик» збільшило позовні вимоги, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» грошові кошти в сумі 5000 грн. за надані послуги та 27500 грн. за відповідальне зберігання транспортного засобу 111 діб.
ОСОБА_1 у травні 2020 року звернувся до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та відшкодування збитків.
Вказував, що є власником транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 .
20 січня 2020 року з метою замовлення послуг діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач та дефектування, погодження з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» умов договору у майбутньому передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик» транспортний засіб SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 за актом приймання-передачі.
Вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 в належній формі не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, не укладено договір з огляду на ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» споживачу інформації про вартість (тарифи) і загальні умови та положення надання послуг станцією технічного обслуговування «Трансматик».
Посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» не виконано роботи/надано послуги, не оформлено наряду замовлення, акту виконаних робіт/надання послуг, передано транспортний засіб іншій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 .
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» відмовлено у поверненні транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком  НОМЕР_1 , позбавлено можливості користування транспортним засобом, направлено повідомлення від 17 квітня 2020 року №17/04-20 про притримання майна.
Утримання на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» транспортного засобу унеможливлює здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності з надання послуг таксі, завдало майнових збитків у вигляді не одержання доходу по 500 грн. за день за період з 20 січня 2020 року по 5 травня 2020 року в сумі 54000 грн., сплати кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» різниці між сумою кредиту та сумою заборгованості, що складає 15354 грн.
Завдано моральну шкоду внаслідок позбавлення права користування транспортним засобом SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 , яка полягає у моральних стражданнях з приводу позбавлення можливості здійснення підприємницької діяльності з надання послуг таксі, коштів для існування, виникнення боргових зобов`язань, що призвело до негативних змін у житті, неможливості користування транспортним засобом в умовах карантину, вчинення дій для повернення транспортного засобу.
Просив усунути перешкоди у користуванні транспортним засобом марки SKODA SUPERB з номерним знаком  НОМЕР_1  шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик»  передати автомобіль марки SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на користь ОСОБА_1 упущену вигоду в сумі 54000 грн., майнові збитки в сумі 15354 грн., моральні збитки в сумі 10000 грн.
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 2 червня 2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та відшкодування збитків до спільного розгляду із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані послуги.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані послуги відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та відшкодування збитків задоволено частково, постановлено усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні транспортним засобом марки SKODA SUPERB з номерним знаком  НОМЕР_1 шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик»  передати автомобіль марки SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 .        
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик» в апеляційній скарзі просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким  позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1  про стягнення грошових коштів за надані послуги задовольнити, у зустрічному позові  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та відшкодування збитків відмовити, посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції обставинам справи.
       Зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність домовленості сторін, необізнаність ОСОБА_1 про умови надання послуг, ненадання ОСОБА_1 інформації про вартість (тарифи) та умови надання послуг станцією технічного обслуговування «Трансматик», відсутність первинних бухгалтерських документів актів виконаних робіт/надання послуг, права Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на отримання плати за паркування спростовуються актом приймання-передачі від 20 січня 2020 року, визнанням ОСОБА_1 у зустрічному позові обставин передання транспортного засобу з метою отримання послуг діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач та дефектування, кошторисом.
       Вказує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не є учасником правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 з надання послуг.
Посилається на те, що відсутні підстави для висновку про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, судом першої інстанції не зазначено в чому полягає моральна шкода і яких душевних страждань зазнав ОСОБА_1 внаслідок діагностики транспортного засобу.
       У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» залишити без задоволення.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.
Відмовляючи у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані послуги, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.207, п.2 ч.1 ст.208, ч.1 ст.626, ч.1 ст.638, ч.1 ст.837, ч.1 ст.865, ч.1 ст.873, ч.1 ст.901, ч.1 ст.936 ЦК України, п.1.2 ст.268-1 Податкового кодексу України, ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» та дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за надані послуги та відповідальне зберігання транспортного засобу.
       На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та укладено договір з огляду на недоведеність надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» споживачу ОСОБА_1 інформації про вартість (тарифи) і загальні умови та положення надання послуг станцією технічного обслуговування «Трансматик», існування зазначеної інформації в кутку споживача та на сайті, ознайомлення ОСОБА_1 з загальними умовами та положеннями про порядок надання послуг на станції технічного обслуговування «Трансматик», затвердженими 19 вересня 2019 року.
Водночас суд першої інстанції послався на відсутність первинних документів бухгалтерського обліку актів виконаних робіт/наданих послуг.
       Крім того, судом першої інстанції встановлено здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» передачі іншій фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 транспортного засобу для виконання робіт з зняття автоматичної коробки перемикання передач, дефектування, транспортування та стоянку на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» за відсутності згоди ОСОБА_1 .
       Разом з тим суд першої інстанції вважав недоведеним право Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на оплату за паркування, що законодавством не передбачено укладення договору зберігання поза волею поклажодавця, збереження транспортного засобу, переданого для отримання послуг діагностики.
       Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та відшкодування збитків частково, суд першої інстанції керувався правилами, встановленими ч.2 ст.11, ч.1 ст.22, ч.2 ст.23, ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ч.2 ст.386, ч.1 ст.391, ст.906, ч.1 ст.1166 ЦК України та вважав доведеним порушення права власника ОСОБА_1 на користування транспортним засобом, заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок позбавлення права користування майном.
       Разом з тим суд першої інстанції зазначив про недоведеність наявності упущеної вигоди, збитків.
       Мотивовано висновки суду першої інстанції повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» від 17 квітня 2020 року №17/04-20 про при тримання майна.
       При цьому судом першої інстанції зазначено, що моральна шкода, завдана ОСОБА_1 полягає у душевних стражданнях внаслідок протиправної поведінки щодо нього, позбавлення володіння майном, перенесення нервового стресу.
       При визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції враховано вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, характер правопорушення, глибину душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків та неможливість використання майна протягом тривалого часу, ступінь вини особи, яка завдала шкоду, майновий стан сторін.
       Також суд першої інстанції послався на недоведеність неможливості здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності з надання послуг таксі, перебування транспортного засобу марки SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 у неробочому стані, надання ОСОБА_1 послуг таксі на іншому транспортному засобі, відсутність зв`язку між заборгованістю ОСОБА_1 перед кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» з спірними правовідносинами.        Встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.27).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 вчинено акт приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року, за яким ОСОБА_1 передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик» транспортний засіб SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.6).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» вчинено кошторис робіт для автомобіля SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.7).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» здійснено повідомлення ОСОБА_1 17 квітня 2020 року №17/04-20 про притримання майна (а.с.57).
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
На підставі частини 1 та 2 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом частини 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно з ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Оферта може мати письмовий вигляд коли вона має форму єдиного документа, тобто проекту договору, листа, телеграми тощо, що надсилаються акцептанту поштою чи за допомогою іншого технічного засобу зв`язку.
Наслідком надання оферти є те, що коли адресат оферти відізветься й у будь-якій формі висловить згоду укласти договір на зазначених в оферті умовах, його слід визнати укладеним.
На підставі положень частини 1-3 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. 
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в препозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
З огляду на наведене не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.
Правилами, встановленими частинами 1,2 ст. 207 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 3 ст.181 Господарського кодексу України визначено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України  підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як встановлює частина перша статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з положеннями частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно із частиною першою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
На підставі частини другої статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові;
Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати  за завданням фізичної особи  (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується  прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною 1 статті 866 ЦК України визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
На підставі ч.1 статті 759  ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на підтвердження вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 договору в усній формі, невиконання ОСОБА_1 зобов`язання з оплати посилалося на вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 акт приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року.
Згідно пункту 1 наведеного акту приймання-передачі автомобіля ОСОБА_1 передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик» транспортний засіб SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 2 акту приймання-передачі автомобіль передається для діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач та дефектування. Оплата за виконані роботи встановлюється згідно тарифів та умов надання послуг станцією технічного обслуговування «Трансматик». Замовник зобов`язується сплатити вартість послуг. Термін виконання даних робіт максимально складає п`ять робочих днів.
За змістом пункту 4 акту приймання-передачі, Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 20 січня 2020 року автомобіль після дефектування перебуває на території станції технічного обстуговування «Трансматик» два дні безкоштовно, в подальшому якщо власник атомобіля не передає автомобіль для ремонту вартість оренди парковки на території станції технічного обслуговування «Трансматик» оплачується згідно тарифів станції технічного обслуговування «Трансматик».
Отже, вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 акт приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року містить зазначення транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 , перелік робіт, які Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик» зобов`язується виконати, з діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач, дефектування, обов`язок замовника ОСОБА_1 оплатити виконану роботу, розмір оплати за виконану роботу згідно тарифів та умов надання послуг станцією технічного обслуговування «Трансматик», термін виконання даних робіт п`ять робочих днів.
Крім того, пункт 4 акту приймання-передачі, вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 містить положення, що унормовують договір найму паркувального місця, вартість найму паркувального місця згідно тарифів станції технічного обслуговування «Трансматик».
За таких обставин вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 акт приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року свідчить про укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 договору у спрощений спосіб, який за своєю суттю є змішаним правочином, а саме пункт 2 містить положення договору підряду (п. 2) та пункт 4, що визначає правила договору найму.
Крім того з акту приймання-передачі вбачається що замовником ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на виконання умов договору передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик» транспортний засіб SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 .
Ураховуючи наведене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 в належній формі не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та не укладено договір на порушення норм матеріального права.
Посилання ОСОБА_1 на ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» споживачу інформації про вартість (тарифи) і загальні умови та положення надання послуг станцією технічного обслуговування «Трансматик», відсутність зазначеної інформації в кутку споживача та на сайті, не ознайомлення ОСОБА_1 з загальними умовами та положеннями про порядок надання послуг на станції технічного обслуговування «Трансматик», затвердженими 19 вересня 2019 року не спростовують обставин вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 акту приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року, тобто укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 договору. 
За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни.
Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємноючастиною.
За відсутності цих умов ціну може встановити суд на основі звичайно застосовуваних за аналогічні роботи цін з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.
Доводи ОСОБА_1 про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик» транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 з метою замовлення послуг діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач, дефектування та погодження з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» умов договору у майбутньому спростовуються змістом пункту 2 акту приймання-передачі, за яким автомобіль передається для діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач та дефектування, тобто для виконання підрядних робіт щодо нього. 
Разом з тим суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 було укладено договір, який за своєю суттю не є договором зберігання транспортного засобу.
У частині першій статті 936 ЦК України визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. 
Вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 акт приймання-передачі автомобіля від 20 січня 2020 року не містить положень договору зберігання транспортного засобу.
Частиною першою статті 853 ЦК України передбачено, що  замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідно до частини першої статті 854 ЦК України  якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє відповідача від покладених на нього обов`язків прийняти та оплатити роботи за ціною погодженою ним у договорі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №911/662/17.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом першої інстанції не встановлено обставин не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» підрядних робіт з діагностики, зняття автоматичної коробки перемикання передач та дефектування щодо транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 .
До матеріалів справи приєднано кошторис робіт щодо транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 , складений виконавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик».
У матеріалах справи відсутні докази надання ОСОБА_1 зауважень до виконаних робіт, направлення ОСОБА_1 претензії Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик».
Отже, відсутність акта передання робіт підрядником і прийняття їх замовником не звільняє ОСОБА_1 від обов`язків прийняти та оплатити роботи за ціною погодженою у договорі.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.
Оплата робіт провадиться після прийняття замовником виконаних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України). 
За змістом пункту 8.1 загальних умов та положень про порядок надання послуг на станції технічного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик», затверджених директором 19 вересня 2019 року, діагностика оплачується одразу після її проведення.
Беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» оплати за виконані роботи в сумі 5000 грн.
Пунктом 6.4 загальних умов та положень про порядок надання послуг на станції технічного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик», затверджених директором 19 вересня 2019 року, передбачено, що автомобілі залишені власниками на станції технічного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» без акту приймання-предачі мають бути виставлені на загальну проїжджу частину до кінця робочого дня, якщо власник транспортного засобі не з`явився і не забрав автомобіль.
У такому разі транспортні засоби можуть перебувати на території станції технічного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» лише за наявності договірних правовідносин, безперешкодно користуватися територією паркувального майданчику станції технічного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» не можливо.
Відтак наявні підстави для покладення на ОСОБА_1 обов`язку, передбаченого договором відповідно до п.4 акту приймання-передачі, вчиненого Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 20 січня 2020 року, з оплати згідно тарифів станції технічного обслуговування «Трансматик» вартості оренди парковки на території станції технічного обслуговування «Трансматик» у разі не передачі автомобіля для ремонту. 
У силу частини першої статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
ОСОБА_1 таку презумпцію не спростовано, договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та ОСОБА_1 в частині оплати вартості оренди парковки на території станції технічного обслуговування «Трансматик» не оспорив.
У такому разі висновки суду суд першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» оплати з оренди паркувального місця за 111 діб в сумі 27500 грн. суперечить нормам матеріального права.
Відповідно до частини першої статті 856 Цивільного кодексу України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.
Право притримання виникає на підставі прямої вказівки статті 594 ЦК України і для його реалізації не потрібно домовленості між кредитором та боржником.
Загальний цивільно-правовий зміст права підрядника на притримання має такі суттєві ознаки: підрядник повинен правомірно володіти майном замовника; порушення замовником строків виконання своїх зобов`язань за договором підряду; підрядник повинен повідомити замовника про притримання певних речей чи майна.
За приписами частини першої статті 595 Цивільного кодексу України кредитор, який притримує річ у себе, зобов`язаний негайно повідомити про це боржника.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» здійснено повідомлення ОСОБА_1 17 квітня 2020 року №17/04-20 про притримання майна.
ОСОБА_1 визнаються обставини повідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про застосування права, передбаченого статтею 856 Цивільного кодексу України.
Отже, притримання  Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» переданого йому транспортного засобу SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1  до виконання зобов`язань ОСОБА_1 з оплати робіт, не суперечить положенням статті 594 ЦК України. 
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
За приписами частини першої статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Отже, враховуючи, що транспортний засіб SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1  був переданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансматик» для здійснення  робіт за актом приймання-передачі,    Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» притримується   транспортний  засіб до виконання зобов`язань  ОСОБА_1  з оплати робіт суд першої інстанції  дійшов  висновку, що такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» є неправомірними та порушують права ОСОБА_1   як власника  майна, наявні підстави для захисту права ОСОБА_1  у спосіб зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» передати автомобіль марки SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1  на порушення норм матеріального права.
Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тлумачення наведених норм свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, наприклад, якщо новий доказ з`явився після розгляду справи судом першої інстанції або раніше був недоступний заявнику. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду приєднано до матеріалів справи постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 листопада 2020 року з огляду на значення для справи.
Відповідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 листопада 2020 року транспортний засіб SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
Крім того, висновки суду першої інстанції про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» передачі іншій фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 транспортного засобу для виконання робіт за відсутності згоди ОСОБА_1 суперечать нормам матеріального права.
Відповідно до частини першої статті 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
Згідно із вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.
При цьому згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.
За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.
Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є усунення перешкоди у користуванні транспортним засобом марки SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1  шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик»  передати автомобіль марки SKODA SUPERB з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 , стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на користь ОСОБА_1 упущенної вигоди в сумі 54000 грн., майнових збитків в сумі 15354 грн., моральних збитків в сумі 10000 грн.
Обставинами, якими  ОСОБА_1  обгрунтовував позовні вимоги, зазначав не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» обов`язків, визначених законом, утримання транспортного засобу.
Отже, ОСОБА_1 пов`язував захист своїх прав та інтересів із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» обов`язків за договором підряду з повернення транспортного засобу.
Цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Пункт 4 частини першої статті 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом - відшкодування збитків.
Згідно з частинами першою, другою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Згідно із статтею 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.
Протиправною є поведінка (дія або бездіяльність) особи, що порушує правову норму, умови договору, угоди тощо та тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.
З огляду на недоведеність протиправності поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» з при тримання транспортного засобу, відсутні підстав для відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» у вигляді відшкодування збитків.
Главою 61 Цивільного кодексу України, договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» та  ОСОБА_1  від 20 січня 2020 року не передбачено право на стягнення моральної шкоди за договором підряду.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування передбачено безпосередньо нормами Конституції, законами України, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.
У матеріалах справи відсутні докази заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією.
За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи викладене рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із частинами третьою, четвертою, п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (справа "East/West Alliance Limited" проти України") від 23 січня 2014 року).
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на підтвердження витрат на правничу допомогу долучено договір про надання правової допомоги №13 від 20 березня 2020 року, рахунок-фактуру №1 від 21 березня 2020 року 
Згідно рахунку-фактури №1 від 21 березня 2020 року адвокатом Матвійчуком Д.В. надано послуги з вивчення матеріалів справи, підготовки позовної заяви та її подання, встановлення стану розгляду в суді на суму 5000 грн.
Ураховуючи складність справи та виконаних адвокатом Матвійчуком Д.В. робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик», витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню.
Разом з тим ОСОБА_1 не заявляється клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Згідно частини 1 статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до абз.1, 5, 6 п.35 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88ЦПКта керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до квитанцій Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 23 березня 2020 року за подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансматик» сплачено 2102 грн. судового збору.
З огляду на те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» задоволено, підлягають стягненню з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2102 грн. 
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила: 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» задовольнити.
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року скасувати.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надані послуги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» грошові кошти в сумі 32500 грн.
У зустрічному позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та відшкодування збитків відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» судові витрати з сплати судового збору в сумі 2102 грн., на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 5000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 23 грудня 2020 року.

Головуючий Половінкіна Н.Ю.

Судді Височанська Н.К.

Кулянда М.І.