ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року                                                                     Справа № 902/536/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. ,  суддя Петухов М.Г. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 

за участю представників сторін:
прокурора - Безпалова А.В.
позивача - не з`явився
відповідача -  не з`явився 
розглянувши апеляційну скаргу Керівника Немирівської місцевої прокуратури
на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. постановлену суддею Матвійчуком В.В. у м.Вінниці, повний текст складено 21.09.2020 р. 
у справі № 902/536/20 
за позовом: заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 
до: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "МАЯК"  
про звільнення земельних ділянок та стягнення 82191,31 грн. шкоди  

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. у справі   № 902/536/20 залишено без розгляду позов заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області відповідно до п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.
Не погоджуючись з ухвалою суду, керівник Немирівської місцевої прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. у даній справі та направити позовну заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області у даній справі не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, оскільки постановлена без оцінки обставин справи та всіх наданих доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду згідно зі ст. 275, 280 ГПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводить, що ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а саме - ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 53, 226, 234, 236 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», п. п. 1, 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 «Про судове рішення».
Звертає увагу, що Закон України «Про прокуратуру» та норми Господарського процесуального кодексу України не містять вимог щодо надання обґрунтувань причин бездіяльності державного органу, його намірів, можливостей чи бажань звертатись до суду з відповідним позовом та їх залежності від появи відповідного фінансування. Посилається на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, де зазначено, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області знало про порушення законодавства з моменту проведення перевірки 24.07.2019 р. та починаючи з 18.10.2019 р. (закінчення строку на виконання вимог припису від 19.10.2019 р.) зобов`язано було вжити заходів до припинення порушень земельного законодавства, проте упродовж семи місяців управління не вживало жодних дій, до суду з позовною заявою про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок та їх звільнення не зверталось.
Прокурором обґрунтована наявність підстав для представництва, а також попередньо, до звернення до суду, повідомлено про це відповідного суб`єкта владних повноважень - Головне Управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Наявність підстав для представництва прокурором органом контролю не оскаржено, більше того, перевірено судом першої інстанції при відкритті провадження у вказаній справі.
Доводить, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів, як і відсутність необхідності подавати прокурором докази на підтвердження бездіяльності органу чи його неможливості самостійно звернутися до суду, і така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 04.04.2019 р. у справі № 924/349/18, від 16.04.2019 р. у справі № 910/3486/18, від 26.06.2019 р. у справі 587/430/16-ц.   
Просить врахувати викладене і скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. у справі № 902/536/20, направити позовну заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач  Сільськогосподарський виробничий кооператив "МАЯК"  подав суду відзив на апеляційну скаргу.
Вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області про залишення позову без розгляду від 17 вересня 2020 року у справі № 902/536/20, всупереч доводам скаржника про відсутність будь-яких аргументів чи доказів учасників справи, містить достатні аргументи з посиланням на норми матеріального та процесуального права і позиції Великої Палати Верховного Суду.
Відповідач посилається на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 та зазначає, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
У даній справі прокурор зазначає, що підставою звернення з позовом до Господарського суду Вінницької області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області є відсутність у останнього коштів на сплату судового збору. Такій обставині суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. надав оцінку, з якою погоджується відповідач.
З урахуванням викладеного просить суд залишити без змін ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. у справі № 902/536/20 та залишити без задоволення апеляційну скаргу керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області.  
Просить суд здійснити розгляд апеляційної скарги без участі представників відповідача СВК «Маяк». В судове засідання представник відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу "МАЯК"   не з`явився. 
Позивач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відзиву на апеляційну скаргу суду не подав.
Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області не з`явився в судове засідання, тоді як сторони були повідомлені судом про час і місце судового засідання в установленому порядку, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.16 у т.2 /. 
Відповідно до норм ч.12 ст.270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі. Колегія суддів дійшла висновку, що наявні у справі матеріали є достатніми для постановлення обґрунтованого рішення, тоді як явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась, тому є можливим завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній.
Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
Заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури 15.05.2020 р. подав до  Господарського суду Вінницької області (зареєстрований у суді 25.05.2020 р.) позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "МАЯК" про звільнення земельних ділянок сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь - рілля із земель запасу державної власності площею 5,70 га; 16,70 га; 8,24 га, які знаходяться на території Медівської сільської ради, за межами населеного  пункту с. Медівка Оратівського району Вінницької області та стягнення 82191,31 грн. шкоди завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.
Ухвалою суду першої інстанції від 01.06.2020 р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі /а.с. 18-20 у т.1/.
Згідно з ухвалою суду від 25.08.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2020 р. /а.с. 158-160 у т.1/
Господарський суд Вінницької області ухвалою від 17.09.2020 р. залишив без розгляду позов заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області відповідно до п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України (позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати) зазначивши, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, тоді як прокурором не доведено, що позивач не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з позовом протягом певного часового періоду; відсутні належні та допустимі докази відсутності у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на відповідному рахунку коштів, необхідних для сплати судового збору за подання позовної заяви; прокурором недотримано процедури, передбаченої абзацом 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити відповідного суб`єкта владних повноважень, оскільки 14.05.2020 прокурор повідомив позивача про намір пред`явити позов в інтересах держави в особі Управління та 19.05.2020 р. звернувся до Господарського суду Вінницької області з  позовною заявою.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 4 ГПК України, ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою,   обґрунтувавши, в чому полягає порушення інтересу держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Згідно з ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Згідно з ч.1  ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру" в Україні на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3  ст.23 Закону України "Про прокуратуру"     прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; та у разі відсутності такого органу.
В даному випадку органом уповноваженим здійснювати функцій у спірних правовідносинах щодо захисту інтересів держави є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, до компетенції якого належать повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності. 
Згідно з Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.
Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи; є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.
У позовній заяві заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області зазначає про бездіяльність суб`єкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій  області  щодо вжиття заходів, спрямованих на захист інтересів держави шляхом звернення з відповідним позовом до суду про відшкодування шкоди з вересня 2019 року, що призводить до недоотримання бюджетом коштів та є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. 
Колегією суддів на підставі позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що прокурор відповідно до норм ч. 3, 5 ст.162 ГПК України виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, та підтверджує підстави представництва, зазначив про докази, що підтверджують обставини спору та підстави представництва, а також – додав такі докази до позовної заяви.
Так, обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що 24.07.2019 р. старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Вінницької області проведено обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 47,84 га (в тому числі спірних), які знаходяться за межами населеного пункту с. Медівка на території Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.
За результатом обстеження земельних ділянок старший державний інспектор                     ГУ Держгеокадастру склав акт № 809-ДК/296/АО/Ю/01/-189 від 24.07.2019 р. де зазначив, що земельні ділянки державної форми власності загальною площею 47,84 га використовуються СВК «Маяк» за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України /а.с. 15-16 ут.1/.
24.07.2019 р. старший державний інспектор ГУ Держгеокадастру  склав акт №809-ДК/779/АП/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства /а.с. 22 у т. 1/.
Постановою № 809-ДК/0468По/08/01/-19 від 19.09.2019 р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та вручено припис від 19.09.2019 р. №809-ДК/0615Пр/03/01/-19 з вимогою про звільнення у 30-денний термін вищевказаних земельних ділянок та приведення їх у придатний стан для подальшого використання за цільовим призначенням /а.с. 30-33 у т.1/.
20.09.2019 р. на адресу СВК «Маяк» Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області направлено повідомлення №582/90-19 про необхідність сплати протягом 15 днів з моменту отримання повідомлення суму нарахованої шкоди у розмірі 82191 грн. 31 коп.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що нарахована шкода у розмірі 82191 грн. 31 коп. відповідачем не сплачена, земельні ділянки на виконання припису від 19.09.2019 р. №809-ДК/0615Пр/03/01/-19 не звільнені відповідачем на час звернення прокурором з позовом до суду.
Колегією суддів враховується, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. 
За наведених вище обставин вбачається, що Головне управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області вживало заходів з державного контролю за використанням та охороною земель, однак вжиті заходи були очевидно недостатніми і порушення інтересів держави триває. 
Також судом апеляційної інстанції на підставі матеріалів справи встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом № 0-2-0.613316/2-19                           від 06.12.2019 р., посилаючись на обмежене фінансування на потреби сплати судового збору,  просило прокурора Вінницької області розглянути питання щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про стягнення з голови СФГ "Маяк" шкоди у розмірі 82 191,31 грн. на користь державного бюджету із зазначенням відповідних реквізитів /а.с. 7-8 у т.1/.
Немирівська місцева прокуратура листом № 36/4-5885вих. від 20.12.2019 р. повідомила, що здійснюється розгляд листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області      № 0-2-0.613316/2-19 від 06.12.2019 р. щодо усунення порушень за результатом проведення заходів державного контролю за використанням та охороною земель. З метою підготовки документів для вжиття заходів представницького характеру прокурор просив надати копії необхідних документів /а.с. 209 у т.1/.
Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів відсутності коштів для сплати судового збору, про що зазначено у листі управління № 0-2-0.613316/2-19                        від 06.12.2019 р., як про це зазначає суд першої інстанції. Разом з тим, колегія суддів вважає, що  такі наведені Управлінням причини є свідченням того, що позивач не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави шляхом звернення з позовом до суду. При цьому обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку належно виконувати покладені на нього завдання.
Управління, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права, повинен неухильно виконувати свої обов`язки, встановлені законом та вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Таким чином, протягом тривалого часу має місце бездіяльність компетентного органу - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, оскільки повноважний орган  знав про порушення інтересів держави, але достатніх ефективних заходів для захист та відновлення порушеного права не вчинив, зокрема – шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки таким встановленим обставинами і дійшов неправильного висновку, що прокурором не доведено, що позивач не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з позовом протягом певного часового періоду; відсутні належні та допустимі докази відсутності у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на відповідному рахунку коштів, необхідних для сплати судового збору за подання позовної заяви.
Колегією суддів встановлено, що листом № 36/4-113вих20 від 29.04.2020 р. Немирівська місцева прокуратура повідомила Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, що планується пред`явлення позовної заяви до Господарського суду Вінницької області відносно СВК «Маяк» про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та стягнення шкоди         /а.с. 212 у т.1/.  
Листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 10-2-0.442-3781/2-20 від 12.05.2020 р. у відповідь на лист  Немирівської місцевої прокуратури № 36/4-113вих20 від 29.04.2020 р. повідомлено, що 19.09.2019 р. СВК «Маяк» видано припис про усунення виявленого порушення, складено протокол про адміністративне правопорушення та здійснено розрахунок завданої шкоди; повідомлено реквізити рахунку для сплати шкоди /а.с. 3 у т.1/.
Листом 36/4-1190вих-20 від 14.05.2020 прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про те, що вживаються заходи представницького характеру щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок і стягнення шкоди та планується пред`явлення позову в інтересах держави в особі Управління /а.с. 42 у т.1/. Позовна заява прокуратури датована 15.05.2020 р. та згідно з відміткою Господарського суду Вінницької області 25.05.2020 р. подана відповідна позовна заява /а.с. 1 у т.1/.
Оцінюючи обставини дотримання прокурором процедури, передбаченої абзацом                  3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити відповідного суб`єкта владних повноважень, колегія суддів враховує, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Як зазначено вище, на підставі доданих прокурором до позовної заяви матеріалів встановлено, що ще 06.12.2019 р. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом № 0-2-0.613316/2-19, посилаючись на обмежене фінансування на потреби сплати судового збору, просило прокурора Вінницької області розглянути питання щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про стягнення з голови СФГ "Маяк" шкоди у розмірі 82 191,31 грн. /а.с. 7-8 у т.1/. У відповідь Немирівська місцева прокуратура 20.12.2019 р. повідомила, що здійснюється розгляд цього листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області  № 0-2-0.613316/2-19 від 06.12.2019 р. щодо усунення порушень за результатом проведення заходів державного контролю за використанням та охороною земель. З метою підготовки документів для вжиття заходів представницького характеру прокурор просив надати копії необхідних документів /а.с. 209 у т.1/.
В подальшому листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області          № 10-2-0.442-3781/2-20 від 12.05.2020 р. повідомлено, що 19.09.2019 р. СВК «Маяк» видано припис про усунення виявленого порушення, звільнення земельної ділянки, складено протокол про адміністративне правопорушення та здійснено розрахунок завданої шкоди; повідомлено реквізити рахунку для сплати шкоди. Оскільки у цьому листі, який був доданий прокурором до позовної заяви /а.с. 42 у т.1/ та підтверджує вчинення прокурором і Управлінням до звернення до суду процедури, передбаченої абзацом 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", міститься посилання на лист прокуратури № 36/4-113вих20 від 29.04.2020 р., тому колегія суддів вважає, що суду першої інстанції для повноти дослідження обставин справи необхідно було надати оцінку зазначеному листу прокуратури від 29.04.2020 р., який був наданий суду пізніше /а.с. 212 у т.1/.  
Враховано при цьому, що лист-відповідь Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.05.2020 р. містить посилання на лист прокуратури від 29.04.2020 р. і фактично свідчить про обізнаність управління із намірами звернення прокурора до суду з вимогою про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та стягнення шкоди. Суд першої інстанції помилково оцінку такому не надав.
Згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у практиці ЄСПЛ під правовим пуризмом розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону, надмірне формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України").
Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати  надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції", "ТОВ "Фріда" проти України").
Отже, вищепереліченими листами підтверджено, що зверненню прокурором з позовом до суду передувала тривала переписка – починаючи з 06.12.2019 р. до 14.05.2020 р., коли прокурор повідомив Управління про подачу позову до суду. Таким чином спростовуються висновки суду першої інстанції про недотримання процедури, передбаченої абзацом 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити відповідного суб`єкта владних повноважень про намір звернутись з вимогою, в даному випадку про стягнення шкоди в розмірі 82 191,31 грн. та звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.
Наведені вище листи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, зокрема, і лист від 06.12.2019 р. і лист від 12.05.2020 р. /а.с. 42 у т.1/, який містить посилання на лист прокуратури від 29.04.2020 р., фактично свідчить про відсутність наміру Управління самостійно звернутись до суду, а також – про обізнаність Управління із намірами прокурора щодо звернення до суду з вимогою про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та стягнення шкоди. Суд першої інстанції помилково не взяв до уваги такі обставини в їх сукупності, що призвело до неправильного висновку.
Колегія суддів звертає увагу, що Закон України «Про прокуратуру» та норми Господарського процесуального кодексу України не містять вимог щодо надання обґрунтувань причин бездіяльності державного органу, його намірів, можливостей чи бажань звертатись до суду з відповідним позовом та їх залежності від появи відповідного фінансування, і така позиція колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, де зазначено, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області знало про порушення законодавства з моменту проведення перевірки 24.07.2019 р. та починаючи з 18.10.2019 р. (закінчення строку на виконання вимог припису від 19.10.2019 р.) зобов`язано було вжити заходів до припинення порушень земельного законодавства, проте упродовж семи місяців управління не вживало жодних дій, до суду з позовною заявою про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок та їх звільнення не зверталось.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для залишення без розгляду позову заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області відповідно до п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України (позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати).
Згідно з п.6 ч.1   ст.275 ГПК України   суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1   ст.280 ГПК України   підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.
З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. у справі № 902/536/20 - скасуванню з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За загальними правилами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.     
Керуючись ст. ст. 129, 226, 269, 270, 271, 280 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                               
П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу Керівника Немирівської місцевої прокуратури задоволити. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.09.2020 р. у справі № 902/536/20 скасувати.
          Справу № 902/536/20 передати на розгляд Господарському суду Вінницької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складений 24.11.2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В.

Суддя                                                                                              Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.