Ухвала
Іменем України
09 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 756/4697/19
провадження № 61-15440ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у складі судді Лівінського С. В.,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) про захист прав споживачів, відшкодування завданих збитків і моральної шкоди.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 611,69 грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» повернуто заявнику.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що скаржник не виконав вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору.
У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, у якій заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Також просить поновити строку на касаційне оскарження.
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
АТ КБ «ПриватБанк» заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію ухвали апеляційного суду заявник отримав лише 22 вересня 2020 року на підтвердження чого надає докази.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущений з поважних причин, є підстави для його поновлення.
Водночас у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Право на касаційне оскарження судових рішень передбачене статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Підставами касаційного оскарження вказаних у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Встановлено, що 03 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року апеляційну скаргу банку залишено без руху з підстав несплати судового збору.
На виконання ухвали суд банк подав заяву про усунення недоліків разом із платіжним дорученням від 08 січня 2020 року № PROM8BSXOB на суму 1 152,60 грн.
Проте ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року строк на усунення недоліків апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року продовжено на п`ять днів з моменту отримання цієї ухвали, оскільки скаржником сплачено судовий збір за реквізитами, які відмінні від тих, що вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року. Копію ухвали Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року банк отримав 02 березня 2020 року.
Станом на 10 вересня 2020 року банк не усунув недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 03 січня 2020 року.
Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що скаржник не виконав ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору.
З таким висновком погоджується й Верховний Суд.
Доводи заявника про те, що на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року ним надано платіжне доручення від 08 січня 2020 року № PROM8BSXOB на суму 1 152,60 грн не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року визначено, що судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач УК у Солом`янському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA548999980313101206080026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101. 
Проте банк судовий збір за указаними реквізитами не сплатив, а подав платіжне доручення за датою, яка передує даті постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, за яким платіж здійснено за іншим рахунком - UA11899998000003431120608024, що є відмінним від того, що зазначений в ухвалі Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року.
Отже, банк не виконав вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2020 року щодо сплати судового збору.
Європейський суд з прав людини вказав, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (справа «Балатський проти України» (BALATSKYY v. UKRAINE), рішення від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України» (SHULGA v. UKRAINE), рішення від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України» (MUSIYENKO v. UKRAINE), рішення від 20 січня 2011 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги АТ КБ «ПриватБакн» необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права щодо випадків апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції окремо від рішення суду є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись статтею 390, частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити Акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, відшкодування завданих збитків і моральної шкоди відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник 
                                                                                                                        С. О. Погрібний