ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7179/20	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 33/817/345/20 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно постанови ОСОБА_1 26 квітня 2020 року о 21 год. 57 хв. в місті Тернополі по вул. Будного керував транспортним засобом Тойота ДНЗВ03222ВІ з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки за допомогою Алкотест 6820 №ARBL 0295 (повірка дійсна до 30.10.2020 року), а також в КНП «ТОМСЦНЗ» ТОР в присутності двох свідків категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та чим вчинив правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року — скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та на підставі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Свої вимоги мотивує тим, що: він більше десяти разів проходив огляд (продував газоаналізатор) проте, газоаналізатор "Drager Alcotest 6810", через незрозумілі причини, не зміг показати результат. Зазначає, що транспортним засобом не керував. Стверджує, що жодний документ, який міститься в матеріалах справи не містить посилання на те, що в нього були ознаки алкогольного сп`яніння. Вказує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння па місці зупинки транспортного засобу, як це зазначено у письмових поясненнях свідків, апелянт продував прилад «Драгер», при цьому жодного разу працівник поліції не показав свідкам його результати чи його відсутність. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що у поясненнях свідків не зазначено жодних ознак стану алкогольного сп`яніння; у матеріалах справи відсутній як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння так і направлення водія на медичний огляд в найближчий заклад охорони здоров`я. Стверджує, що працівники патрульної поліції не повідомляли його про те, що ведеться відеофіксація, а також вказує на те, що відео з нагрудник камер працівників поліції є неналежним доказом так як відеофіксація велася переривчасто. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що на пропозицію працівника поліції проїхати у медичний заклад погодився та виявив таке бажання. Апелянт вважає, що правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, з 01 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння - втратила чинність. 
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з`ясування усіх обставин справи суд першої інстанції не дотримався.
Твердження ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. 
Так, суд першої інстанції приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_1 допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що посадовими особами поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно оскарженої постанови, суд першої інстанції визнав доведеним, що ОСОБА_1 категорично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Однак, такий висновок суду не підтверджується наявними у справі доказами.
Як вбачається із відеозапису нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 огляд на місці зупинки транспортного засобу проходив, а саме неодноразово продував газоаналізатор. Так, з доданого до матеріалів справи відеофайлу вбачається, що о 22 год. 08 хв. під час проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 продував газоаналізатор, а працівник поліції рахував до шести, після чого визнав що цього достатньо. Однак, після тривалого очікування результати роботи приладу не оголосив і не пред`явив його ні свідкам, ні особі, яка проходила огляд. Натомість продовжував неодноразово вимагати повторного проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП обґрунтований зокрема тим, що ОСОБА_1 неналежно виконував роз`яснення працівника поліції про порядок використання (продування) газоаналізатора. Однак, такі дії можуть свідчити про наявність складу вказаного правопорушення лише у разі подальшої відмови проходити огляд в медичному закладі.
Як вбачається з відеозапису нагрудних камер працівників поліції, в ході неодноразових спроб працівника поліції провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд в медичному закладі (22 год. 21 хв.). Однак, працівники поліції на це не відреагували і продовжили огляд на місці зупинки транспортного засобу, після чого ними складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому порядку.
Таким чином, наявні в матеріалах справи і досліджені в ході апеляційного розгляду докази, вказують на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і погодився його пройти в найближчому медичному закладі.
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Вважаю, що наведені обставини в сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення. 
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року скасувати і провадження у цій справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя