ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2705/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

секретар судового засідання: Соловйова Д.В.

Представники сторін:
Від прокуратури -     Дичко В.О., посвідчення     № 047928,     дата видачі : 13.09.17;     
Від Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” -     Волочнюк О.С., довіреність     № б/н,     дата видачі : 18.06.20;     
Від Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області -     Михайлюк М.С., ордер серія ОД     № 283441, дата видачі : 23.11.20;     
Від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області – не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка                        
на рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року, у складі колегії суддів: головуючий     суддя     Смелянець Г.Є., суддя Щавинська Ю.М.,     суддя Желєзна С.П., повний текст рішення складено та підписано 17.08.2020 року
у справі №916/2705/19
за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка                          
до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса 
до відповідача-2: Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області,  Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка
за участю Заступника прокурора Одеської області, м. Одеса
про визнання незаконним та скасування наказу, акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність,-
ВСТАНОВИВ:
          
У вересні 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та     Знам`янської     сільської ради Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати: наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.09.2018 року №15-6155/13-18СГ в частині передачі Знам`янській  сільській раді Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка  у комунальну власність земельних ділянок, площею 639,73 га на території  Знам`янської  сільської ради Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка (за межами населених пунктів), що використовуються  Приватним сільськогосподарським підприємством “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 27.02.1996 року,     серії ОД №09-283; Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2019 року укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та Знам`янською  сільською радою Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка  в частині передачі Знам`янської сільській раді Іванівського району Одеської області у комунальну власність     земельних ділянок площею 639,73 га на території Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області (за межами населених пунктів), що використовуються Приватним сільськогосподарським підприємством “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 27.02.1996 року,  серії ОД №09-283.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса від 26.09.2018 року №15-6155/13-18СГ в частині передачі Знам`янській  сільській раді Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка  у комунальну власність земельних ділянок, площею 639,73 га на території  Знам`янської  сільської ради Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка (за межами населених пунктів), що використовується позивачем, порушено права та інтереси Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка як землекористувача та законного правонабувача на земельні ділянки, як правонаступника майна та усіх прав і обов`язків КСП «Дружба народів», в тому числі, і права власності на землю, площею 639, 73 га, згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 27.02.1996 року,  серії ОД №09-283, виданого на підставі рішення Червонознам`янської сільської ради від 07.08.1995 року №5.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 (у складі колегії суддів: головуючий  суддя  Смелянець Г.Є., суддя Щавинська Ю.М.,  суддя Желєзна С.П.) у задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка  відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог мотивоване відсутністю доказів правонаступництва     позивача на земельну ділянку, що належала КСП «Дружба народів» на праві колективної власності, що, в свою чергу, не доводить наявності порушених прав позивача виданим наказом     від 26.09.2018 року №15-6155/13-18СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса, на підставі якого землі колишнього КСП «Дружба народів» передані у комунальну власність Знам`янської  сільської ради Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Приватне сільськогосподарське підприємство “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та Знам`янської  сільської ради Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка про визнання незаконними та скасування: наказу від 26.09.2018 року №15-6155/13-18СГ в частині передачі Знам`янській  сільській раді Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка  у комунальну власність земельних ділянок, площею 639,73 га  та Акту приймання – передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2019 року – задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.
Зокрема, скаржник зазначає, що всупереч встановленим судом першої інстанції обставинам щодо реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства  «Дружба народів» в Приватне сільськогосподарське підприємство “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка, викладеним в оскаржуваному рішенні, позовні вимоги скаржника стосуються лише тих земельних ділянок, які на час зміни форми власності підприємства не були поділені шляхом паювання. Тобто, на думку скаржника, саме на не розпайовані земельні ділянки колишнього КСП «Дружба народів» поширюється правонаступництво позивача.
Крім того, скаржник, посилаючись на п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, звертає увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на ту обставину, що перетворення колективного сільськогосподарського підприємства в приватне сільськогосподарське підприємства (яке є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства) не є припиненням колективного сільськогосподарського підприємства. При цьому, перетворення колективного сільськогосподарського підприємства в приватне сільськогосподарське підприємство не припиняє діяльності колективного сільськогосподарського підприємства, як юридичної особи, а лише змінює організаційно-правову форму юридичної особи. Відтак, на думку скаржника, зазначений висновок у повній мірі може бути застосований до Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка.
У сукупності із зазначеним вище, апелянт, посилаючись на вимоги Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», стверджує, що судом першої інстанції було допущене неправильне їх застосування, оскільки у відповідності до п. 1.1. Статуту Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка останній є самостійним господарським суб`єктом, який є юридичною особою і створений в результаті реорганізації КСП «Дружба народів» шляхом перетворення і є правонаступником усіх його прав та обов`язків. А тому, право власності, або постійного користування всіма земельними ділянками, які мав у власності або у користуванні попередник, у такому випадку, також переходить до позивача у справі.
Також, посилаючись на норми п. 3 ст. 10 Закону України «Про колективне сільскогосподарське підприємство» та ст. ст. 9, 28 Земельного кодексу України у редакції від 18.12.1990 року, скаржник стверджує, що будь-яких рішень щодо припинення права власності на  639, 73 га землі Знам`янською  сільською радою Іванівського району Одеської області не приймалось, а тому, даний факт в сукупності із наведеними вище обставинами, на думку апелянта, є підтвердженням того, що Приватне сільськогосподарське підприємство “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка  є правонаступником майна та усіх прав і обов`язків КСП «Дружба народів» в тому числі і права власності на спірні земельні ділянки, площею 639,73 га.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка на рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі № 916/2705/19, справу призначено до судового розгляду.
20.10.2020 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Одеської обласної прокуратури, м. Одеса надійшов відзив (вх. №2901/20/Д2) на апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка, у якому заступник керівника Одеської обласної прокуратури просив суд апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 – без змін. Відзив долучено колегією суддів до матеріалів господарської справи.
Зважаючи, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтовані, прокурор зазначив про відсутність мотивів для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції, оскільки зі Статуту  Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка не вбачається, що останнє є правонаступником на земельні ділянки, які були у користуванні КСП «Дружба народів» та що залишилися в результаті поділу земель між його членами.
Крім того, прокурор, посилаючись на низку норм, визначених Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 14 Закону України «Про підприємства в Україні»,  зазначив, що у колективну власність колишнього КСП землі сільськогосподарського призначення передавались саме громадянами, які здійснювали розпорядження майном колективної власності шляхом прийняття загальними зборами членів підприємства, зборами уповноваженого або створеного ними органом управління відповідних рішень, а не юридичним особам. При цьому, на думку прокурора, оскільки такі документи, які б підтверджували факт передачі відповідним рішенням загальних зборів членів КСП майна новоствореному   Приватному сільськогосподарському підприємству “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка відсутні, вказані вище обставини підтверджують відсутність факту правонаступництва в частині спірних земель позивачем.
Разом з тим, прокурор зазначає, що право колективної власності на землю було припинено з моменту прийняття рішення загальними зборами КСП з 28.03.2000 року, а законодавство України не передбачає автоматичної трансформації права комунальної власності у приватну. Відтак, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
17.11.2020 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса надійшов відзив (вх. №2901/20/Д3) на апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка, у якому відповідач - 1 просив суд апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 – без змін. Відзив долучено колегією суддів до матеріалів господарської справи.
Зокрема, відповідач – 1, посилаючись на низку нормативно-правових актів щодо реформування аграрного сектора та прав колективної власності на землю, обґрунтував відзив тим, що Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка як правонаступника суб`єкта права колективної власності, не перейшли права та обов`язки на земельні ділянки, які були передані у колективну власність на підставі Державного акту на право на право колективної власності на землю від 27.02.1996 року.
Отже, зважаючи на викладені вище обставини, те, що оскаржуваний наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області є актом одноразової дії, реалізований та вичерпав свою дію, на думку відповідача – 1, та у зв`язку з тим, що згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, відсутні відомості щодо «Дати державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення» Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності факту правонаступництва позивача на земельну ділянку, яка належала КСП «Дружба народів» на праві колективної власності.
Знам`янська сільська рада Іванівського району Одеської області,  Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка своїм правом згідно частини 1 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалася, відзив на апеляційну скаргу не надала, що згідно з частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача підтримав свої доводи щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово, апеляційну скаргу просив задовольнити, рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 - скасувати, позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка – задовольнити.
Представник відповідача – 2  в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити  Приватному сільськогосподарському підприємству “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 – залишити без змін.
Представник прокуратури Одеської області, м. Одеса в судовому засіданні також заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити  Приватному сільськогосподарському підприємству “Дружба Народів” , Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 – залишити без змін.
Представник відповідача – 1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття та призначення справи до розгляду, будь-яких заяв чи клопотань у встановленому порядку суду не надав.
Згідно з нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача - 1.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційних скарг, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі №916/2705/19 є правомірним та таким, що не потребує скасування, виходячи з наступного.
Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.1996 року на підставі рішення Червонознам`янської сільської ради народних депутатів від 07.08.1995 року №5 Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 09-283, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №348, та згідно з яким Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» в межах згідно з планом було передано у колективну власність 9048,2 га землі.
Пізніше, рішенням Червонознам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області від 18.08.2016 року №159-VІІ вирішено об`єднатися з територіальними громадами села Червонознам`янка Червонознам`янської сільської ради Іванівського району, селища Радісне Радісненської селищної ради Іванівського району, сіл Великозименове, Марціянове Великозименівської сільської ради Великомихайлівського району, сіл Цибулівка, Малозименове, Поліно-Осипенкове Цибульської сільської ради Великомихайлівського району, сіл Новоєлизаветівка, Новопетрівка Перша, Новопетрівка Друга, Софіївка, Стара Єлизаветівка, Новостепанівка, Сирітське Перше, Сирітське Друге, Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району, сіл Чапаєве, Воробйове, Юрашеве Чапаєвської сільської ради Великомихайлівського району в Червонознам`янську територіальну громаду з центром у селі Червонознам`янка Червонознам`янкої сільської ради Іванівського району Одеської області та схвалити План організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад.
18.08.2016 року рішенням Червонознам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області №166-VІІ затверджено перейменування села Червонознам`янка на Знам`янка без зміни поштової адреси. В подальшому, Постановою Верховної Ради України, село Червонознам`янка було перейменоване на село Знам`янка.
Згідно з Додатком 14 до постанови ЦВК від 18.08.2017 року №164 до Знам`янської сільської об`єднаної територіальної громади входить Іванівський, Великомихайлівський та Ширяївський райони, в т.ч. Іванівський район: Знам`янська сільська рада (село Знам`янка), Радісненська селищна рада (смт. Радісне); Великомихайлівський район: Великомихайлівська сільська рада (села Великозименове, Марціянове), Воробіївська сільська рада (села Воробіївка, Воробйове, Юрашеве), Цибульська сільська рада (села Цибулівка, Малозименове, Поліно-Осипеннкове); Ширяївський район: Новоєлизаветівська сільська рада (села Новоєлизаветівка, Новопетрівка Друга, Новопетрівка Перша, Новостепанівка, Сирітське Друге, Серітське Перше, Софіївка, Стара Єлизаветівка).
З витягу з протоколу №4 загальних зборів членів КСП «Дружба народів» від 28.03.2000 року вбачається, що з шостого питання загальними зборами прийнято рішення:
-  реорганізувати КСП «Дружба народів» у ПСП «Дружба народів», власником якого буде ОСОБА_1 , та яке буде правонаступником КСП «Дружба народів» по всім його майновим та немайновим правам і зобов`язанням;
- задовольнити заяви всіх членів КСП (крім ОСОБА_1 ) про вихід зі складу КСП з належними їм земельними та майновими паями.
Разом з тим,  з доповіді ОСОБА_1 на загальних зборах вбачається, що до загальних зборів КСП надійшли заяви всіх членів КСП,  крім ОСОБА_1 про вихід зі складу КСП з належними їм земельними та майновими паями. Враховуючи, що після того, як будуть задоволені означені заяви єдиним членом КСП залишиться ОСОБА_1 запропоновано попередньо прийняти рішення про реорганізацію  КСП в ПСП, власником якого буде ОСОБА_1 ,  та яке буле правонаступником КСП по всім майновим та немайновим правам і зобов`язанням з метою подальшої передачі в оренду цьому ПСП отриманого в результаті розподілу майна і землі господарства. Також запропоновано задовольнити заяви всіх членів КСП (крім ОСОБА_1 ) про вихід зі складу КСП з належними їм майновими та земельними паями.
03.04.2000 року Іванівською райдержадміністрацією в Одеській області проведено державну реєстрацію Статуту Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка п.1.1. якого визначено, що Приватне сільськогосподарське підприємство  «Дружба народів» - створено в процесі реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів». Підприємство є правонаступником КСП «Дружба народів» з дня вилучення його з державного реєстру. Підприємство приймає  на себе виконання зобов`язань КСП, всі його права за укладеними ним угодами з юридичними і фізичними особами, якщо строк дії таких угод не закінчився, крім прав на майно, сільськогосподарські угіддя реорганізованого КСП, які були передані його членам в якості земельних часток (паїв). Засновником і власником Підприємства є громадянин України ОСОБА_1 (п.1.1., п.1.2. Статуту).
Підприємство є власником належного йому майна, володіє, використовує і розпоряджається ним відповідно до мети та предмету статутної діяльності. Майно Підприємства складають основні фонди і оборотні засоби, а також цінності, що відображені в балансі Підприємства (п. 4.1. Статуту).
Пунктом 4.2 Статуту визначено, що майно підприємства утворюється за рахунок: - внеску Власника; - прибутку, отриманого від реалізації продукції, робіт, послуг, а також інших видів господарської діяльності; - кредитів банків та інших кредиторів, в тому числі інвестицій українських та зарубіжних інвесторів; - прибутків від цінних паперів; - доброчинних внесків і пожертвувань українських та іноземних юридичних та фізичних осіб; - придбання майна інших юридичних та фізичних осіб; - інших джерел, не заборонених законодавством України.
Підприємство створює за рішенням Власника статутний, резервний та інші фонди (п. 4.5. Статуту).
Статутний фонд створюється для забезпечення фінансово-господарської діяльності Підприємства за рахунок майнових та/або грошових та інших внесків засновника відповідно до діючого законодавства України. Розмір статутного фонду визначається Власником підприємства у сумі 3 000 грн., який вноситься майном відповідно до переліку, означеного в Додатку № 1 до цього Статуту, який є його невід`ємною частиною. Все інше майно, майнові права та грошові кошти, що будуть передані Підприємству в результаті реорганізації КСП «Дружба Народів» сверх розмірів передбаченого цим Статутом Статутного фонду, використовуються їм для покриття майнових зобов`язань, переданих в порядку правонаступництва, та для формування Резервного та інших фондів Підприємства (п.4.6. Статуту).
Як убачається з п. 5.1. Статуту, до земель Підприємства належать землі, придбані (одержані) Підприємством у власність, одержані у постійне користування, а також взяті в оренду.
З Додатку №1 до Статуту Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів» вбачається перелік майна, що вноситься до Статутного фонду та його залишкова вартість, а саме: 1) сіялка С3 3,6 -1 шт. – залишкова вартість 753; 2) ємкість 5 куб.м – 1 шт. – залишкова вартість 230; 3) культиватор КПС-4,0 – 1 шт. – залишкова вартість 227; 4) причеп 2 ПТС 4,5 – 1 шт. – залишкова вартість 720; 5) колонка топ ливна – 1 шт. – залишкова вартість 170.
05.12.2000 року Іванівською райдержадміністрацією в Одеській області зареєстровано зміни до Статуту ПСП «Дружба народів» щодо розміру статутного фонду підприємства та переліку майна , що вноситься до Статутного фонду, а саме, статутний фонд встановлено у розмірі 11285,16 грн. та перелік майна встановлено: готова продукція.
11.06.2001 року Іванівською райдержадміністрацією в Одеській області зареєстровано зміни до Статуту ПСП «Дружба народів» щодо предмету діяльності підприємства.
30.09.2005 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту ПСП «Дружба народів» (нова редакція), згідно з яким створено ПСП «Дружба народів», яке засноване на власності громадянина України з правом найму робочої сили з метою одержання прибутку. Засновником є громадянин України ОСОБА_1 (п.1.1., п.1.2.). Для забезпечення діяльності підприємства за рахунок внеску Засновника утворюється статутний фонд в розмірі 11    285 грн. 16 коп.
10.07.2007 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту ПСП «Дружба народів» (нова редакція), згідно з яким створено ПСП «Дружба народів», яке засноване на власності громадянина України з правом найму робочої сили з метою одержання прибутку. Засновниками є громадяни України ОСОБА_1 , ОСОБА_2  (п.1.1., п.1.3.). Для забезпечення діяльності підприємства за рахунок внеску Засновників утворюється статутний фонд в розмірі 11 285 грн. 16 коп. по 5    642 грн. 58 коп. (п. 3.1.).
В подальшому, в Статут Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка неодноразово вносилися зміни, про що свідчать матеріали господарської справи, зокрема копія Реєстраційної справи Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка, яка надана до суду Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області супровідним листом від 03.02.2020 року за вх.№2742/20 на виконання ухвали суду від 13.12.2019 року, а саме: від 20.03.2008 року, від 14.01.2008 року, від 28.10.2011 року, від 06.08.2013 року, від 09.06.2015 року, від 08.11.2017 року.
Як встановлено судом першої інстанції та колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, станом на 28.02.2020 року, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевим бенефіціарним власником Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка є компанія Акелла Імпекс ЛП, Доломайт ПІК 2998, Айсфілдз Парквей, провінція Альберта АВ ТОL, Канада, розмір внеску до статутного фонду – 11    285 грн. 16 коп.; дата державної реєстрації – 03.04.2000 рік, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу – 26.09.2005 року, 15341200000000128; дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення: відомості відсутні.
Як убачається з оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.09.2018 року №15-6155/13-18-СГ  «Про передачу земельних ділянок державної     власності у комунальну власність» у комунальну власність Знам`янської сільської ради Іванівського району     Одеської області передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної     власності загальною площею 7475,2703 га, які розташовані на території     Іванівського, Великомихайлівського та Ширяївського районів Одеської області згідно з актом приймання-передачі.
Згідно з Актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 року, Головне управління Держгеокадастру     в Одеській області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.09.2018р. №15-6155/13-18-СГ     передає     із державної власності, а Знам`янська сільська рада Іванівського району Одеської області приймає у комунальну власність     Знам`янської     сільської ради Іванівського району Одеської області земельні ділянки     згідно з додатком. Вищевказаний акт, разом із наказом є підставою для державної реєстрації права, на вказані у додатку земельні ділянки, комунальної власності Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області.
З Додатку до Акту, із державної власності у комунальну власність     Знам`янської     сільської ради Іванівського району Одеської області, с. Знам`янка, Іванівського району Одеської області, передано земельні ділянки, які розташовані     на території Іванівського району Одеської області, окрім іншого, з наступними кадастровими номерами:
5121884200:01:001:1082; 5121884200:01:001:1081; 5121884200:01:001:0962; 5121884200:01:001:0986; 5121884200:01:001:0989; 5121884200:01:001:0996; 5121884200:01:001:1003; 5121884200:01:001:1012; 5121884200:01:001:1021; 5121884200:01:001:1020; 5121884200:01:001:1024; 5121884200:01:001:1025; 5121884200:01:002:1029; 5121884200:01:003:0607; 5121884200:01:001:1080; 5121884200:01:001:1010; 5121884200:01:001:0987; 5121884200:01:001:1039; 5121884200:01:001:0999; 5121884200:01:001:1011; 5121884200:01:001:1014; 5121884200:01:001:1017; 5121884200:01:001:1023; 5121884200:01:001:1027; 5121884200:01:001:1028; 5121884200:01:003:0615; 5121884200:01:003:0645; 5121884200:01:001:1005; 5121884200:01:001:0988; 5121884200:01:001:0991; 5121884200:01:001:0990; 5121884200:01:001:1008; 5121884200:01:001:1015; 5121884200:01:001:1016; 5121884200:01:001:1019; 5121884200:01:001:1022; 5121884200:01:001:1026; 5121884200:01:001:1029; 5121884200:01:003:0603; 5121884200:01:001:1037;             5121884200:01:003:0631;              5121884200:01:003:0635. 
В період з 29.08.2019 року по 30.08.2019 року земельні ділянки за вищевказаними кадастровими номерами були зареєстровані як комунальна власність, про що свідчать відповідні Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
21.06.2019 року листом №181/08-18 Знам`янська сільська рада Іванівського району, Одеської області повідомила позивача про реєстрацію права комунальної власності на вищевказані земельні ділянки та попередила його про заборону вчиняти останнім будь-яких дій щодо цих ділянок.
Крім того, в матеріалах справи наявний лист Відділу в Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, смт. Іванівка Одеська область від 25.09.2017 року №998/0/107-17 «Щодо надання відповіді», у якому позивача повідомлено про те, що земельні ділянки площею 639,73 га відносяться до земель колективної власності колишнього КСП «Дружба народів» на території     Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №9-283, зареєстрованого в Книзі записів     державних актів на право     колективної власності     на землю за №348 від 27.02.1996 року.     
Як встановлено колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, предметом розгляду у даній справі є наявність або відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.09.2018 року №15-6155/13-18СГ в частині передачі Знам`янській  сільській раді Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка  у комунальну власність земельних ділянок, площею 639,73 га на території  Знам`янської  сільської ради Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка (за межами населених пунктів), що використовуються  Приватним сільськогосподарським підприємством “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка та Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2019 року укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, м. Одеса та Знам`янською  сільською радою Іванівського району Одеської області, Одеська область, Іванівський район, село Знам`янка  в частині передачі Знам`янської сільській раді Іванівського району Одеської області у комунальну власність  земельних ділянок площею 639,73 га на території Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області (за межами населених пунктів), що використовуються Приватним сільськогосподарським підприємством “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка.
Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.
В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Способи захисту порушених прав встановлені статтею 20 Господарського кодексу України та статтею 16 Цивільного кодексу України до яких відноситься, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до частини першої статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до частини першої, другої статті 5 Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990 №561-XII (у редакції, чинній на час видачі державного акта від 27.02.1996 року) земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю визначалися колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Приписами ст.7 Земельного кодексу України в редакції, діючої на час виникнення спірних правовідносин встановлено, що у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, сільськогосподарським підприємствам і організаціям. Право постійного користування землею, відповідно до вимог ст.23 цього Кодексу, посвідчувалось державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Аналогічні положення з цього приводу містили і ч.1 ст.10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».
Отже, на момент прийняття рішення щодо надання права постійного користування КСП «Дружба народів» та видачі державного акту на посвідчення такого права, вказане підприємство було належним суб`єктом, що за діючим на той час законодавством міг набути таке право.
Відповідно до ч.1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, яке згідно зі ст.125 цього Кодексу виникає з моменту його державної реєстрації.
Згідно з частинами першою, третьою статті 60 Земельного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на час видачі державного акта від 27.02.1996 року) колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання. Сільськогосподарським кооперативам, що створюються на базі сільськогосподарських підприємств (крім дослідних господарств) і виходять з них, за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у колективну власність земельні ділянки із раніше оброблюваних ними земель. Площа земельних ділянок, що передаються, визначається виходячи з розміру середньої земельної частки, обчисленої у порядку, передбаченому статтею 6 цього Кодексу.
Документами, що посвідчували право власності або право постійного користування землею, згідно зі статтею 23 Земельного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) були державні акти, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів за формою, затвердженою Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.1992 №2201-ХІІ.
Відповідно до частин 1, 3  статті 10  Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (у редакції, чинній на момент проведення загальних зборів КСП «Дружба народів» 28.03.2000 року) земля    може належати                     підприємству   на     праві     колективної власності, а також може     бути       надана         у           постійне    або   тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених   Земельним кодексом України.
Відповідно до ст.31 Закону України  "Про колективне сільськогосподарське підприємство"  ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду.         Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України.    При реорганізації та ліквідації підприємства найманим його працівникам гарантується додержання їх прав та інтересів відповідно до трудового законодавства України.    Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України.     У разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до новоствореного підприємства. При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаного підприємства.     У разі поділу підприємства до нових підприємств, що виникли в результаті цього поділу, переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.   При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.     При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.             Підприємство може на добровільних засадах за рішенням загальних зборів перетворюватися в самостійні кооперативи, що створюються із госпрозрахункових підрозділів підприємства або окремих груп працівників. Вони наділяються правами розпоряджання продукцією та доходами, відкриття рахунку в банківських установах. До них переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Ці колективи можуть об`єднуватися в асоціації.
У ч.ч.1,4,5,6,7 ст.34 Закону України «Про підприємства в Україні» (у редакції, чинній на момент проведення загальних зборів КСП «Дружба народів» 28.03.2000 року) також встановлено, що ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням     власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого     створювати такі підприємства, чи за     рішенням     суду     або     арбітражного суду. Реорганізація     підприємства, що зловживає своїм монопольним становищем на ринку, може     здійснюватись також     шляхом його примусового поділу в порядку, передбаченому чинним законодавством. Реорганізація підприємства, яка може призвести до екологічних,     демографічних та інших негативних наслідків, що зачіпають інтереси населення території,     повинна погоджуватися з відповідною Радою народних депутатів. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України. У разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до підприємства, яке виникло в результаті злиття. При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаного підприємства. У разі поділу підприємства до нових підприємств, які виникли в результаті цього поділу, переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.     При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.
Окрім того, на момент проведення загальних зборів КСП «Дружба народів» Указом Президента України від 03.12.1999р. №1529/99 постановлено здійснити організацій заходи щодо реформування протягом грудня 1999-квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної     власності на землю та майно щляхом:
- забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями;
- сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань;
- запровадження обов`язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах;
- забезпечення встановлення сторонами договору оренди земельної частки (паю) розміру плати за її оренду на рівні не менше одного відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю);
- збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств на основі оренди земельних часток (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток, паїв;
- запровадження спрощеного порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) та майнового паю органами місцевого самоврядування;
- виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок;
- забезпечення суворого додержання встановленого порядку відведення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у разі їх виходу з колективних сільськогосподарських підприємств;
- зменшення вартості виготовлення документів, необхідних для одержання державного акта на право приватної власності на землю, для осіб, що виявили бажання одержати такий акт за плату, до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- передачі окремих будівель, споруд, техніки, робочої і продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо членам колективних сільськогосподарських підприємств - власникам земельних часток (паїв), які подали в установленому порядку заяву про відведення земельної ділянки в натурі, у рахунок погашення належних їм майнових паїв.     
Враховуючи зазначені вище вимоги чинного на час виникнення правовідносин  законодавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент проведення загальних зборів членів КСП «Дружба народів» від 28.03.2000 року, реорганізація     КСП могла бути поведена або шляхом виходу членів КСП із земельними та майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування), або шляхом створення на базі КСП приватних формувань та збереження цілісності господарського використання приватним формуванням     землі та майна колишніх КСП на основі оренди земельних часто (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток паїв або шляхом виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок.         
Згідно з частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Стаття 6 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначає, що підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація підприємств здійснюється відповідно до Закону України "Про підприємництво".
Частиною четвертою статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України.
Згідно з пунктом 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 N118, у редакції станом на дату перереєстрації юридичної особи позивача) зазначено, що у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому встановлюється ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування. У разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.
Перереєстрація суб`єкта підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому для його реєстрації. Перереєстрація проводиться у разі зміни форми власності, організаційної форми або назви суб`єкта підприємництва відповідно до частини восьмої, дев`ятої статті 8 Закону України "Про підприємництво" від 07.02.1991 №698-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено за наявними матеріалами господарської справи судом апеляційної інстанції, 27.02.1996 року на підставі рішення Червонознам`янської сільської ради народних депутатів від 07.08.1995 року №5 Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 09-283, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №348, та згідно з яким Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» в межах згідно з планом було передано у колективну власність 9048,2 га землі.
Колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів» згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі рішення загальних зборів – членів КСП «Дружба народів» від 28.03.2000 року та Статуту Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», затвердженого власником цього підприємства від 28.03.2000 року було реорганізовано у Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка. При цьому, вказаний вище Статут, у редакції від 28.03.2000 року передбачав, що ПСП «Дружба народів» є правонаступником КСП «Дружба народів» та приймає     на себе виконання зобов`язань КСП «Дружба народів», всі його права за укладеними ним угодами з юридичними і фізичними особами, якщо строк дії таких угод не закінчився, крім прав на майно сільськогосподарські угіддя реорганізованого КСП «Дружба народів», які були передані його членам в якості земельних часток (паїв).
Тобто, судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення по справі №916/2705/19 вірно встановлено, що рішення загальних зборів     членів КСП «Дружба народів» від  28.03.2000 року         свідчить, що реорганізація КСП «Дружба народів» відбулася шляхом виходу всіх членів КСП «Дружба народів» (крім ОСОБА_1 ) зі складу цього КСП «Дружба народів» з належними їм земельними та майновими правами,     та членом     КСП     «Дружба народів» ОСОБА_1 КСП «Дружба народів» перетворено у ПСП «Дружба народів», яке є правонаступником КСП «Дружба народів» по всім майновим та немайновим правам і зобов`язанням, окрім прав на майно сільськогосподарські угіддя реорганізованого     КСП «Дружба народів», які були передані його членам в якості земельних часток (паїв).
Крім того, Додатком №1 до Статуту від 28.03.2000 року визначено перелік майна, що вноситься до Статутного фонду новоствореного приватного сільськогосподарського підприємства, серед якого відсутні пункти щодо передачі спірних земельних ділянок, які надавалися попереднику – КСП «Дружба народів» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД 09-283.
Колективне сільськогосподарське підприємство (далі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.
Згідно зі статтею 5 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство», членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.
Тобто, колективне сільськогосподарське підприємство створювалося як добровільне об`єднання необмеженого кола громадян, з єдиною вимогою, що такі громадяни досягли 16-річного віку.
У свою чергу, на момент створення Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням приватних підприємств були врегульовані відповідно до Закону України "Про підприємства в Україні», п. 1 ст. 2 якого було врегульовано, що в Україні, окрім інших, можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, засноване на власності фізичної особи; підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян тощо (Закон втратив чинність 01.01.2004 року).
На підставі зазначеного вище, колегія суддів зауважує, що навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП «Дружба народів» шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП «Дружба народів» автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників, 
Як убачається з матеріалів справи Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка створене без угоди громадян – колишніх пайовиків КСП «Дружба народів» шляхом об`єднання майнових паїв для підприємницької діяльності відповідно до Законів України "Про господарські товариства", "Про колективне сільськогосподарське підприємство", "Про підприємництво", "Про підприємства в Україні", "Про власність" та іншого чинного законодавства України з метою одержання прибутку, виробництва сільськогосподарської та іншої продукції, а створено лише на підставі одноособового рішення власника Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка. Тобто, судом апеляційної інстанції встановлено, що, фактично, члени КСП втратили право на членство у зв`язку зі створенням нової організаційної форми підприємства – Приватного сільськогосподарського підприємства, та його засновниками не є.
Також, судова колегія погоджується з висновком Господарського суду Одеської області, викладеним у оскаржуваному рішенні щодо відсутності наданих з боку позивача доказів правонаступництва Приватним сільськогосподарським підприємством «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка на земельну ділянку, яка належала КСП «Дружба народів» на праві колективної власності з огляду на наступне.
Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі майна радгоспів. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Також необхідно зазначити, що Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом: забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.
Отже, відповідно до зазначених указів, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність, зокрема, колективним сільськогосподарським підприємствам. Натомість, позивач не пояснив та не надав належних та допустимих доказів, яким чином у КСП «Дружба народів» могли залишитися спірні землі сільськогосподарського призначення, які не підлягали розпаюванню та не були розпайовані. При цьому передання сільськогосподарських угідь від колективного сільськогосподарського підприємства до власності юридичної особи, землі якої не підлягають розпаюванню відповідно до вказаних указів, спричинило б порушення прав членів колективного сільськогосподарського підприємства на одержання відповідних земельних ділянок у подальшому.
Таким чином, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що на момент державної реєстрації спірних земельних ділянок, як комунальної власності, Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка не було ані власником зазначених земельних ділянок, ані їх землекористувачем на законних підставах.
Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 01.09.2020 року по справі №907/29/19.
Отже, на момент звернення позивача з позовом, права позивача оскаржуваними Наказом та Актом передачі земельних ділянок порушені не були, оскільки Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів», Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка не набуло статусу землекористувача чи статусу власника спірних земельних ділянок КСП «Дружба народів», що є предметом спору.
Відтак, приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи №916/2705/19, а оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, ухваленим з дотримання норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення рішення без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа  "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі  "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).
Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. (п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Серявін проти України"). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади обов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.
Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.
І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п.  1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 918/519/17.
Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка на рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі № 916/2705/19 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі № 916/2705/19  відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.  
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба Народів”, Одеська область, Іванівський район, село Червонознам`янка на рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі № 916/2705/19  залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року у справі № 916/2705/19 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.
Повний текст рішення складено 26 листопада  2020 року.

Головуючий суддя 	Н.М. Принцевська	
Судді 	Г.І. Діброва	
 	А.І. Ярош