ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року 

м. Київ
справа № 826/7183/16
адміністративне провадження № К/9901/45214/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" 
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року (суддя Келеберда В.І.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року (колегія у складі суддів Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.)
у справі №     826/7183/16
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" 
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 
третя особа: ОСОБА_1 
про скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1.          10.05.2016 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" звернулося до суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження від 19.04.2016 №830.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
3.          До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на зазначені судові рішення. 
4.          У касаційній скарзі Позивач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2017 відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано до Верховного Суду
6.          Скаржник заявляв клопотання про зупинення дії оскаржуваних рішень, однак своєю ухвалою Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання. 
7.          Позивач заявляв клопотання про розгляд справи за його участі. Однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.09.2015, близько 3:30 за київським часом, в м. Неа Калікратія, Грецька Республіка, де ОСОБА_2 перебувала з донькою ОСОБА_3 , з нею трапився напад, внаслідок якого вона впала в стан коми. З метою надання невідкладної медичної допомоги лікарі реабілітаційного центру «Євексія», які оглянули ОСОБА_2 , рекомендували терміново здійснити комплекс реанімаційних заходів для виведення пацієнта з ургентного стану. В якості найближчої клініки, яка могла прийняти ОСОБА_2 та надати їй потрібну невідкладну допомогу, ними було запропоновано клініку «Інтербалкан» (м.Салоніки, Грецька Республіка, також іменується як Міжбалканський медичний центр).
9.          Оскільки застрахована особа ОСОБА_2 , перебуваючи в стані коми, не могла особисто повідомити асістанс, то замість неї це намагалася зробити її дочка ОСОБА_3 . Проте всі її спроби зв`язатися з представництвом асістанс в Грецькій республіці за вказаними в додатку до договору страхування номерами телефонів (НОМЕР_4, НОМЕР_1 ) виявилися безрезультатними, то вона змушена була зателефонувати своєму чоловікові ОСОБА_4 , який знаходився в України, для того, щоб він повідомив ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про страховий випадок. Оскільки зазначені в страховому полісі київські номери телефонів страховика (НОМЕР_5, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), на які телефонував ОСОБА_4 , також не відповідали, то він подзвонив на номер гарячої лінії (НОМЕР_6), де йому повідомили, що приймають лише повідомлення про дорожньо-транспортні пригоди, а про випадок з ОСОБА_2 слід повідомляти за телефонами київського офісу страховика, який відкриється з 9:00.
10.          Зважаючи на безрезультатність всіх вжитих спроб зв`язатися з асістанс чи страховиком, а також враховуючи критичний стан ОСОБА_2 , який постійно погіршувався, її терміново транспортували до реанімаційного відділення клініки «Інтербалкан», де вона була підключена до апарату штучної вентиляції легень. Як виявилося згодом, у ОСОБА_2 відбувся поширений ішемічний інсульт, який викликав епілептичний криз, і тільки швидка реакція лікарів врятувала їй життя.
11.          Вранці того ж дня близько 9:30 ОСОБА_5 вдалося зв`язатися телефоном з київським офісом ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», де в нього запросили інформацію про прізвище, ім`я, по-батькові та номер засобів зв`язку ОСОБА_3 як контактної особи.
12.          Крім того, 09.09.2015 до страховика звернувся чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_1 з письмовою заявою, в якій він повідомив про настання страхового випадку та його обставини.
13.          10.09.2015 близько 13:00 ОСОБА_3 зателефонували з асистуючої компанії «Smile Assistance».
14.          Після місяця безрезультатних спроб погодження виплати коштів ОСОБА_6 був змушений самостійно оплатити рахунки, виставлені клінікою «Інтербалкан» на загальну суму 27998,87 євро. Вказані грошові кошти були сплачені ОСОБА_7 готівкою у касу банка, що підтверджується відміткою на рахунку витрат на лікування ОСОБА_2 за період з 09 по 25.09.2015, наданому Міжбалканським медичним центром, копія якого залучена до матеріалів справи.
15.          ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» листом від 31.12.2015 №3197 повідомило ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на пункти 9.1.1., 9.1.2., 9.1.3. Умов страхування та неможливість виплати страхового відшкодування в будь-якому розмірі через те, що: витрати, пов`язані із наданням третіми особами медичних та інших послуг в разі раптового захворювання та/або нещасного випадку, були здійснені без погодження з асістанс, що є порушенням пункту 4.1.1. Умов страхування; застрахована особа не повідомила асістанс про настання події, що може бути визнана страховою, що є порушенням пункту 7.1 Умов страхування; застрахована особа не виконала або неналежним чином виконала вимоги щодо повідомлення асістанс або страховика про настання подій, що можуть призвести до непередбачених витрат.
16.          До Нацкомфінпослуг надійшло звернення народного депутата України ОСОБА_9 від 02.03.2016 №327/127 стосовно звернення ОСОБА_1 щодо дотримання ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» законодавства України та умов страхування при виконанні укладеного із ОСОБА_2 міжнародного договору добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном від 30.07.2015 №0410-1201-0042 (далі - договір).
17.          У зверненні ОСОБА_1 порушено питання щодо невиплати ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхового відшкодування.
18.          З метою належного розгляду зазначеного питання, Нацкомфінпослуг надіслано вимогу щодо отримання від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» інформації та документів.
19.          Листом від 16.03.2016 №0501За ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на вимогу Нацкомфінпослуг надано відповідні документи.
20.          Нацкомфінпослуг 04.04.2016 складено акт про правопорушення, вчинені ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на ринку фінансових послуг №206/13-14/13/6.
21.          На підставі наданих документів та з`ясованих обставин Нацкомфінпослуг зроблено висновок про прийняття ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» невмотивованого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, чим порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме:
- п. 2 ч. 1 статті 20 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) щодо невиконання страховиком обов`язку протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;
- ч. 2 статті 20 Закону щодо невиконання страховиком інших обов`язків, передбачених умовами договору страхування;
- п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року №40 (далі - Ліцензійні умови) щодо недотримання обов`язків страховика, визначених статтею 20 Закону.
22.          ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до Нацкомфінпослуг надано письмові пояснення на акт, які зареєстровані 19.04.2016.
23.          19.04.2016 Нацкомфінпослуг на підставі акту винесено розпорядження «Про застосування заходу впливу до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», яким ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», яким зобов`язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у строк включно до 13.05.2016.
24.          Не погоджуючись з прийнятим розпорядженням, позивач звернувся до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

25.          В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване розпорядження є протиправним, так як порушує право позивача як страховика на прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та зобов`язує здійснити безпідставну виплату коштів.
26.          Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що приймаючи спірне рішення, діяв на підставі та в межах повноважень, визначених Конституцією та Законами України.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

27.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування. Позивач не заперечує (ним не доведено зворотного), що подія, яка сталася із застрахованою особою, є страховим випадком, тому позивачем порушено норми Закону та Ліцензійних умов. Відповідно, оскаржуване розпорядження оформлено Нацкомфінпослуг правомірно.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

28.          Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
29.          Зазначає, що у разі самостійної оплати послуг без залучення страховика та асістанс безпосередньо застрахованій особі відшкодовується тільки документально підтверджені непередбачені медичні витрати в межах суми, що становить еквівалент 200 у.о. в грошовій одиниці України, що і було ним зроблено.
30.          На час настання страхового випадку існувала реальна можливість погодження подальших дій з представником Асістанс. Жодних доказів про телефонування з боку родичів страхувальника до Асістанс або до Позивача не надано. Отже Позивач діяв в межах законодавства та умов договору. 
31.          Також Позивач зазначає, що листом від 31.12.2015 він повідомив ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування. У цьому листі зазначалося, що відповідно до Правил добровільного страхування медичних витрат №082, на підставі яких був укладений Міжнародний договір добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном №0410-1201-0042 від 30.07.2017, не укладаються договори страхування щодо осіб, які на час укладення договору страхування є інвалідами І та ІІ груп (п. 6.1.3), а страховик не відшкодовує витрати, пов`язані з загостренням  та ускладненням хронічних хвороб, на які застрахована особа була хвора на час укладення договору (п.6.5.1). На момент укладення договору ОСОБА_2 була інвалідом І групи, про що її чоловік свідомо замовчав.
32.          04.09.2017 надійшов відзив від Відповідача. Відповідач покликається на правомірність рішень судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на те, що під час виконання договору страхування Позивач та Асістанс, що діяв від його імені, без поважних причин не використали надані законодавством та договором повноваження та не забезпечили належного врегулювання страхового випадку. Отже, матеріали справи підтверджують правомірність дій Відповідача та обґрунтованість оскаржуваного розпорядження.
33.          27.06.2017 надійшов відзив від Третьої особи ОСОБА_1 , в якому останній зазначає, що зміст касаційної скарги повністю дублює апеляційну скаргу, та всі аргументи були вже оцінені судами попередніх інстанцій.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

34.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
35.          Відповідно до п. 10, 12 ч.1 статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (надалі - Закон № 2664-III), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.
36.          Згідно статті 39 Закону № 2664-III у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону; Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.
37.          Відповідно до п. 1 ч.1 статті 40 Закону № 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.
38.          Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
39.          Згідно ч.1 статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
40.          Статтею 26 цього Закону передбачено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:
1)          навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2)          вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;
3)          подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;
4)          отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5)          несвоєчасне повідомлення страхувальником про         настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6)          інші випадки, передбачені законом.
41.          Згідно з п. 2.15 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 №40, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 №805/8126, страховик зобов`язаний дотримуватись обов`язків, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування».
42.          Відповідно до додатку 2 до договору страхування, під загрозою здоров`я та/або життя застрахованої особи розуміється стан застрахованої особи, при якому ненадання негайної медичної допомоги може призвести до значного та тривалого розладу функцій організму або його окремого органу, появи важких ускладнень внаслідок гострого захворювання або смерті застрахованої особи.
43.          Відповідно до додатку 2 до договору, нещасний випадок - раптова, непередбачена, подія, що не залежить від волі застрахованої особи, яка відбулася під час дії договору страхування та призвела до тілесних ушкоджень застрахованої особи або її смерті.
44.          Страховим випадком є понесення витрат, пов`язаних з наданням третіми особами медичних та інших послуг у разі раптового захворювання та/або нещасного випадку.
45.          У п. 3.1 розділу 3 договору зазначено, що страховик не несе відповідальності за цим договором у не відшкодовує визначені у п. 2.1 розділу 2 витрати на лікування хронічних захворювань, крім випадків загострення хронічних хвороб, що становили загрозу життю застрахованої особи.
46.          Розділом 4 договору передбачено виключення із страхових випадків, а саме пп. 4.1.1 п. 4.1 розділу 4 договору визначено, що страховик не несе відповідальності за цим договором і не відшкодовує визначені в пп. 2.1.1 п. 2.1 умов цього договору витрати, здійснені без погодження з асістансом.
47.          Згідно з пп. 6.4.1 п. 6.4 розділу 6 договору, застрахована особа зобов`язана негайно, як тільки трапилась страхова подія, повідомити асістанс про її настання, а в разі неможливості - протягом 1 (однієї) доби повідомити асістанс або страховика.
48.          Відповідно до пп. 6.6.2 п. 6.6 розділу 6 договору, страховик зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.
49.          Відповідно до п. 7.1 розділу 7 договору, у разі настання події, що може бути визнана страховою та призвести до непередбачених витрат, визначених п. 2.1 умов цього договору, застрахована особа зобов`язана негайно повідомити асістанс для отримання інструкцій щодо подальших своїх дій.
50.          У документах, наданих ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», відсутні документи, які підтверджують надання відповіді асистуючій компанії «Смайл Асістанс» стосовно подальших дій щодо госпіталізації ОСОБА_2 . Крім того, відсутня інформація про вжиті заходи щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування та про зроблені запити стосовно відомостей, пов`язаних зі страховим випадком.
51.          Враховуючи викладені положення договору та обставини справи, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що страховий випадок, спричинений гострим, різким погіршенням здоров`я застрахованої особи, який становив загрозу її життю і вимагав надання негайної медичної допомоги (втрата свідомості, генералізовані тоніко-клонічні спазми (стан епілептичний), стався 09.09.2015, тобто у період дії договору. Про настання страхового випадку страховика повідомлено також 09.09.2015, що відповідає умовам договору.
52.          Організація надання медичних послуг та наступна їх оплата асістанс в обраному за узгодженням з ним медичному центрі стали неможливим саме через те, що півтори доби після настання страхового випадку, коли вирішувалося питання збереження життя ОСОБА_2 , грецьке представництво асістанс не відповідало на дзвінки за вказаними в договорі страхування телефонами, і, відповідно, не надало жодної інформації про медичні заклади, з якими у нього наявний договір або встановлені партнерські відносини. Не надав ці відомості і сам страховик, до київського офісу якого письмово звертався ОСОБА_6 в день настання страхового випадку. Відсутні вони і в матеріалах даної справи. Позивач не надав жодних доказів для спростування даних обставин.
53.          При цьому, матеріали справи не містять жодних даних про існування будь-яких поважних причин, які б перешкодили асістанс виконати умови договору страхування, зокрема, відсутні жодні докази того, що залучений до врегулювання страхового випадку асітанс намагався вирішувати питання про можливість лікування ОСОБА_8 в будь-яких інших медичних установах. Разом з тим, обставини об`єктивно, під страхом смерті ОСОБА_2 , не надавали її родичам можливості чекати, поки асістанс вийде на зв`язок і організує лікування у медичних закладах, з яким у нього наявні договірні чи інші відносини.
54.          Відтак, незважаючи на реальну можливість вирішення питання, витрати на лікування ОСОБА_2 залишилися неузгодженими і неоплаченими асістанс через неналежне виконання останнім своїх обов`язків та фактичне самоусунення від врегулювання страхового випадку.
55.          Суд відхиляє покликання позивача про порушення договору страхування в частині повідомлення про настання страхового випадку. Застрахована особа, через перебування в коматозному стані, не могла особисто виконати згаданий обов`язок. При цьому договір страхування не визначає інших осіб, які зобов`язані повідомляти про страховий випадок з ОСОБА_2 .
56.          В даному випадку заходи щодо повідомлення асістанс про страховий випадок в день його настання (09.09.2015) здійснила дочка застрахованої особи ОСОБА_3 , а крім того, в цей же день до страховика зверталися чоловік ОСОБА_3 (телефоном) та чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_6 (письмово).
57.          Відтак, обов`язок з повідомлення про страховий випадок був виконаний близькими родичами ОСОБА_2 , які вжили всіх необхідних та можливих заходів для негайного повідомлення про страховий випадок як асістанс, так і страховика, при цьому, це повідомлення було зроблено протягом однієї доби після настання страхової події, що прямо передбачено договором страхування та надавало страховику через асістанс вжити всіх необхідних заходів для врегулювання страхового випадку.
58.          За таких обставин твердження скаржника про відсутність доказів своєчасного повідомлення про настання страхового випадку не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
59.          Викладене свідчить, під час виконання договору страхування позивач та асістанс, що діяв від його імені, без поважних причин не використали надані за законом та договором повноваження та не забезпечили належного врегулювання страхового випадку
60.          Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджується правомірність та обґрунтованість розпорядження Нацкомфінпослуг № 830 від 19.04.2016 щодо застосування заходу впливу до ПрАТ «CK «Український страховий стандарт» для усунення виявлених порушень.
61.          Щодо посилань скаржника на Правила добровільного страхування медичних витрат №082 Суд відхиляє дані аргументи, оскільки Позивач не надав суду доказів визнання міжнародного договору добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном від 30.07.2015 №0410-1201-0042 недійсним.
62.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
63.           За таких обставин, Суд дійшов висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі №    826/7183/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний 

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб