УХВАЛА
 
23 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа №  
провадження № 61-11154св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 
до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, голови Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Танюка Івана Дмитровича про визнання незаконним та скасування розпоряджень про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди, 
 
за касаційною скаргою Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 
2020 року в складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Томин О. О., Ясеновенко Л. В.,
 
   ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади (далі - Заболотівська селищна рада), Голови Заболотівської селищної ради Танюка І. Д. з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної 
та моральної шкоди.
 
Рішенням Снятинського районного суду від 07 лютого 2020 року у складі судді Собка В. М. у задоволенні позову ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради, голови Заболотівської селищної ради Танюка І. Д. про визнання незаконним і скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 8 липня 2020 року рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. 
 
Визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Заболотівської селищної ради від 24 вересня 2018 року № 175/02-07 та від 12 листопада 
2018 року № 215/02-07 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради Снятинського району.
 
Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області 
з 12 листопада 2018 року.
 
Стягнуто із Заболотівської селищної ради на користь ОСОБА_1 
середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням всіх обов`язкових платежів у сумі 171 499,12 грн.
 
В решті позову відмовлено. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
23 липня 2020 року Заболотівська селищна рада надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
У вересні 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав відзив 
на касаційну скаргуЗаболотівської селищної ради, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду залишити без змін.   
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, матеріали справи витребувано зі Снятинського районного суду Івано-Франківської області.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення 
від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права 
у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, голови Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Танюка Івана Дмитровича про визнання незаконним та скасування розпоряджень про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                     М. Є. Червинська