ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 357/4190/20                                                               Суддя першої інстанції: Цукоров В.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 листопада 2020 року                                                              м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                 Кобаля М.І., Степанюка А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 взводу № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Перловського Дмитра Олександровича на рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 25 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора батальйону № 1 роти № 1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Перловського Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора батальйону № 1 роти № 1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Перловського Дмитра Олександровича, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2410679 від 19.04.2020 р.
Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки він не порушував ПДР. Складаючи оскаржувану постанову, поліцейський патрульної поліції старший лейтенант Перловський Д.О. всупереч вимогам ст.283 КУпАП, не відобразив у постанові обставини справи точно так, як вони мали місце в дійсності, доказів, які б підтверджували його вину у вчинені адміністративного правопорушення інспектор не навів та в постанові не зазначив.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2020 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, інспектора батальйону №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанту поліції Перловського Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено. Постанову серії ЕАК №2410679 від 19.04.2020 року, ухвалену інспектором батальйону №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції у м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Перловським Дмитром Олександровичем скасовано. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийнято при неповному з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки на доданих копіях фотографій нагрудної камери, назва  Diamante модель DMT1 відсутні будь-які відомості, окрім персонального номера камери НОМЕР_1 . Апелянт вважає, що наданий суду відеозапис на якому зафіксоване правопорушення є належним доказом у справі.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено технічного засобу на який здійснювалась відеофіксація, відповідно він не може вважатися належним та достатнім доказом у справі.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.
19.04.2020 р. відповідачем була складена постанова серії ЕАК № 2410679, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.
Не погоджуючись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в оскаржуваній постанові в п. 9 зазначено «Відео аі00106», що не є найменуванням технічного засобу, а є серійним номером відеозапису.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора)  все спілкування повинно бути записане безперервно.
Із приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення,  виходячи  з його  правової природи та  завдання,  уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення має містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Такий обов`язок відповідача є імперативним. 
Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону відповідачем при винесені постанови у повному обсязі не дотримані, оскільки в тексті оскаржуваної постанови відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення. 
Відповідно до пояснень відповідача 2 та переглянутих судом відеоматеріалів, в п. 9 оскаржуваної постанови зазначено «Відео ai00106», що не є найменуванням технічного засобу, а є серійним номером відеозапису.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до сертифікату відповідності серії ВВ № 008220, зареєстрованого в реєстрі органу з оцінки відповідності за № UA.TR.061.002841-18 ТОВ "Орган з сертифікації "ПромСтандарт" відеореєстратори персональні мобільні моделей DMT1, DMT5, DMT6, DMT9, DMT10 (в комплекті з USB кабелем для підключення, адаптером) відповідають вимогам ДСТУ EN 60065:2015; ДСТУ EN 61000-3-2:2016; ДСТУ EN 61000-3-3:2014; ДСТУ EN 55013:2016; ДСТУ EN 55020:2014.
Відповідно до Декларації про відповідність серії ВА № 13751 від 13.12.2018 року відеореєстратори персональні мобільні моделей DMT1, DMT5, DMT6, DMT9, DMT10 (в комплекті з USB кабелем для підключення, адаптером), код УКТ ЗЕД 8521, що виготовляються серійно та ввозяться в Україну в період з 13.12.2018 року по 12.12.2019 року відповідають вимогам технічних регламентів: Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМ України від 16.12.2015 року № 1067; постанови КМ України від 16.12.2015 року № 1077 "Про затвердження технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання" згідно ДСТУ EN 60065:2015; ДСТУ EN 61000-3-2:2016; ДСТУ EN 61000-3-3:2014; ДСТУ EN 55013:2016; ДСТУ EN 55020:2014.
Згідно із сертифікатом дослідження конструкцій, зареєстрованим в реєстрі ООВ № UA.TR.052.226-16 відеореєстратор персональний мобільний моделі DМТІ з GPS-приймачем відповідає пп. 9.1, 9.2, 9.3 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого Постановою КМ України від 24.06.2009.
Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.12.2016 р. № 602-123-20-3/2479 відеореєстратор персональний мобільний моделі DМТІ з GPS-приймачем застосовується для аудіо- та відеофіксації в місці несення служби співробітником правоохоронних органів, за призначенням, оптова та роздрібна торгівля та відповідає встановленим медичним критеріям безпеки.
З пояснень апелянта вбачається, що відеореєстратор (нагрудна камера) на який здійснювалась фіксація порушень правил ПДР має назву Diamante модель DMT1, а відтак саме вказану назву відповідач повинен був зазначити у постанові про притягнення позивача до відповідальності, оскільки вказана норма є імперативною.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що такий запис не може вважатися належним та допустимими доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Такі правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а, від 30.04.2020 року у справі №524/1113/17, які, в силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають врахуванню усіма іншими судами при застосуванні вказаних норм права.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 317 КАС України  апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки судом першої інстанції не повно з`ясовано фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 272, 286, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 взводу № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Перловського Дмитра Олександровича залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 25 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          М.І. Кобаль

                                                                                                    А.Г. Степанюк