П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/797/20-а                     Головуючий у 1-й інстанції:  Віятик Наталія Володимирівна 
          Суддя-доповідач:  Іваненко Т.В. 

19 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  28 квітня 2020 року (місце ухвалення рішення - м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про  визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною діяльність відповідача щодо розрахунку з 01.09.2017 позивачу пенсії у розмірі, нижчому за встановлений чинним пенсійним законодавством, скасувати розрахунок пенсії позивача та зобов`язати відповідача провести розрахунок пенсії з 01.09.2017, скориставшись для перерахунку сумою чинного грошового забезпечення, з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення автоматичного встановленого постановою КМУ № 103 перерахунку, який мав відбутись з 01.01.2018, та зобов`язати відповідача здійснити нарахування пенсії позивачу у розмірі відповідно до діючого законодавства, застосовуючи нову довідку про розмір грошового забезпечення, проведення індексації та компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
В 1997 році йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У 2017 році позивач виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, 09.02.2017 взятий на консульський облік в посольстві України в державі Ізраїль, де проживає і нині. Після виїзду за кордон виплата пенсії йому була припинена.

13.07.2017 позивач звернувся до Головного  управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про поновлення виплати пенсії з 28.09.2017, однак йому було в цьому відмовлено. Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2018 в адміністративній справі № 802/967/18-а визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління  Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі №720/К-13 від 25.09.2017 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 01.09.2017.
Відповідно до даних, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.02.2008 № 54282, яка видана на виконання Постанови КМУ № 1294 від 01.11.2007, грошове забезпечення ОСОБА_1  за нормами чинними на 01.01.2008 за його посадою складає 1661,63 грн, з них: оклад - 720,00 грн, посада за військовим званням - 65, 00 грн, за вислугу років  35% - 274,75 грн, за виконання особливо важливих завдань 50%- 529,88 грн.
Відповідач на виконання рішення суду поновив позивачу виплату пенсії за вислугу років починаючи з 01.09.2017 зробивши перерахунок її виходячи з наступних складових: з основного розміру 1379,15 грн (83% грошового забезпечення), надбавки за особливо важливі завдання 50 % 529,88 грн, премія (10%) 72 грн, підвищення відповідно до постанови КМУ № 355 - 482,70 грн.
В подальшому, перерахунок пенсії з 01.07.2019 позивачу здійснювався виходячи з наступних складових: грошове забезпечення - 1661,63 грн, основний розмір пенсії  83% грошового забезпечення у розмірі 1379,15грн, з урахуванням мінімального розміру пенсії - 1564 грн та підвищення відповідно до постанови КМУ № 355 - 474,80 грн. Всього  -  2038 грн.
Позивач вважає  розмір пенсії, який виплачується йому з 01.09.2017, таким, що є нижчим за встановлений чинним пенсійним законодавством, без врахування підвищень до пенсій, запроваджених постановою КМУ № 355 від 23.04.2012, без проведення індексації та компенсації втрати частини доходів. Також вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення автоматичного встановленого постановою КМУ № 103 перерахунку, який мав відбутись з 01.01.2018 року, тому звернувся до суду з даним позовом.

Стосовно позовних вимог щодо не проведення відповідачем автоматичного, встановленого постановою КМУ № 103, перерахунку пенсії, який мав відбутись з 01.01.2018 колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам у цій частині апеляційний суд враховує наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян із числа осіб, які перебували на військовій службі регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ із змінами та доповненнями (далі - Закон №2262).
Згідно ст. 62 Закону № 2262 пенсії, призначені особам, що виїхали на постійне місце проживання за кордон, які були призначені в України до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 2012.1991 № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення, згідно із ч.2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ)
Частиною1 ст. 43 Закону № 2262 унормовано, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Частина 4 ст.63 Закону № 2262 встановлює, що: "Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій".
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Порядок проведення перерахунку пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45"Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393" .
Так, Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова КМУ №704), відповідно до якої затверджено нові схеми тарифних розрядів зазначених осіб. Отже, зазначеною Постановою підвищене грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що є підставою для перерахунку вже призначених пенсій, що також передбачено Законом №2262.
На виконання Постанови КМУ №704 та положень частини 4 статті 63 Закону №2262 Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 було прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Відповідно до п.1 Постанови № 103 КМУ встановив: "Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та військовий комісаріат у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Зокрема, пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.
Тобто, на ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому знаходиться особово-пенсійна справа ОСОБА_2 , покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.
При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до п.п.1-3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Пунктом 23 Порядку №3-1 встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії . Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для перерахунку пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2018, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повинно мати відповідну довідку Вінницького обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області  здійснюється на підставі даних про види грошового забезпечення, зазначених у відповідній довідці. Органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках.
В даному випадку, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснило останній перерахунок пенсії на підставі наявної в пенсійній справі позивача та виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки про грошове забезпечення станом на 19.02.2008. 
Позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням нової довідки, однак в пенсійній справі відсутня нова довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки Вінницьким обласним військовим комісаріатом така не направлялась, а також позивачем не надавалися додаткові документи для такого перерахунку.
Така ситуація зумовлена тим, що на момент формування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області списків для подачі їх до Вінницького обласного військового комісаріату позивач не був включений до вказаних списків, оскільки право на перерахунок пенсії у нього не виникло, так як  станом на 01.01.2018 він на обліку не перебував, пенсію не отримував, а право на поновлення виплати пенсії позивач набув на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2018, яке набрало законної сили 12.06.2018.
Натомість, колегія суддів звертає увагу позивача, що для реалізації його законного права на здійснення перерахунку пенсії останній наділений правом звернутись до Вінницького обласного військового комісаріату з відповідною заявою про видачу оновленої  довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, станом на 01.03.2018 та направлення такої довідки до пенсійного органу для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 .
Враховуючи, що правовою підставою для такого перерахунку є саме відповідна довідка про розмір грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не було підстав здійснювати перерахунок пенсії  позивачу з 01.01.2018.

Водночас, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести належний розрахунок пенсії з 01.09.2017 з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2, ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: зокрема, пенсії. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до пунктів 1-1, 2, 4, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Враховуючи вищезазначене, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. Виплата індексації пенсії має здійснюватись разом з поновленням пенсії, при її нарахуванні та виплаті відповідних сум.
Відповідно до розрахунку пенсії позивача, наявного у матеріалах справи, поновлення виплати пенсії з 01.09.2017 відбулось без врахування індексації (а.с.40). А тому позовні вимоги  щодо проведення індексації пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 

У свою чергу, спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону № 1058-IV, визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Правовідносини, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону.
Відповідно до ст. 1 Закону № 2050-III, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з ст. 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).
Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 у справі №21-518а14 було визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 2 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що зі змісту ст. 5 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та ст. 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, неможливість виплати особі компенсації втрати частини доходів пов`язується із неотриманням таких доходів із вини громадянина.
У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.09.2017 із проведенням індексації суми пенсійних виплат та компенсації втрати частини доходів, у зв`язку порушенням строків їх виплати, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, судова колегія враховує, що у статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У межах вироблених Європейським Судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності". Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany", N 71916/01, N 71917/01 та N 10260/02, пункт 74).
Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що звернення із цим позовом до суду по суті стосується порядку виконання відповідачем рішення  по справі № 802/967/18-а. 
Так, зі змісту рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2018 по справі № 802/967/18-а вбачається, що суд зобов`язав відповідача здійснити лише поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії із виплатою компенсації та з проведенням  індексації  судом відмовлено, з огляду на їх  передчасність та фактичну відсутність спору.  
Тому, враховуючи, що відповідачем було поновлено виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.09.2017 на виконання рішення суду у справі № 802/967/18-а, але, як в подальшому встановлено позивачем,  без проведення усіх належних розрахунків та виплат, колегія суддів вважає, що позивач обґрунтовано реалізував своє право на звернення до суду із відповідним позовом, так як  підстави для звернення до  Вінницького окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України в межах справи 802/967/18-а відсутні. 

У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог стосовно проведення індексації пенсії та компенсації втрати частини доходів.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 без проведення індексації та  виплати компенсації втрати частини доходів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 із проведенням індексації та  виплатою компенсації втрати частини доходів.  
В  решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року  - залишити без змін.  
Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Граб Л.С.