ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2020 р.           Справа№ 910/7712/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Чорногуза М.Г. 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року
про повернення зустрічної позовної заяви
у справі №910/7712/20 (суддя Паламар П.І.)
За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧернігівБудМонтаж"
про визнання договору неукладеним, стягнення безпідставно одержаних коштів, ціна позову 50 095,80 грн., -
          В С Т А Н О В И В :
У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧернігівБудМонтаж" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" про стягнення боргу, ціна позову 50095,80 грн. за порушення виконання зобов`язання за договором підряду № 06/12-19 від 12 грудня 2019 р.
Ухвалою суду від 9 червня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" звернулося в суд із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧернігівБудМонтаж" про визнання вищевказаного договору неукладеним, стягнення безпідставно одержаних коштів, ціна позову 50095,80 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" повернуто заявнику.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова", заявником зустрічного позову заявлено окрім вимог про стягнення коштів, позивач також заявив вимоги про визнання договору підряду неукладеним, тобто про встановлення факту, що має юридичне значення. Тобто об`єднано в одне провадження вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства. Справи про встановлення фактів, що маєть юридичне значення до компетенції господарських судів не відносяться.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20 та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до провадження зустрічної позовної заяви.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Одночасно, апелянт зазначає що суд першої інстанції відступив від правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного суду від 11.09.18 р. у справі №905/1926/16.
Одночасно, з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
21.10.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧернігівБудМонтаж" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.11.2020, у зв`язку перебуванням судді Чорногуза М.Г. на лікарняному, сформовано для розгляду справи №910/7712/20 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Козир Т.П., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.11.2020, у зв`язку перебуванням судді Козир Т.П. на лікарняному, сформовано для розгляду справи №910/7712/20 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках (ч. 1 ст. 20 ГПК України).
Відповідно до ст. 21 ГПК України та ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим кодексом або не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Зазначеним положенням закріплюється право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
При цьому, під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Вказана вище позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі №469/1346/18.
За змістом  статті 20 Господарського кодексу України  держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначеного суб`єкта захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.
Відповідно до  статті 15 Цивільного кодексу України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із  статтею 16 Цивільного кодексу України  способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Колегія суддів зазначає, що вимога про визнання договору неукладеним є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення, що не належить до повноважень господарського суду.
Вказана вище правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі №907/804/17.
Водночас колегія суддів бере до уваги і висновок викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16, що вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.
З урахуванням викладеного вище колегія суддів зазначає, що вимога позивача у цій справі про визнання договору неукладеним не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним ГПК України.
Як вже було зазначено вище, апелянт звернувся до суду першої інстанції з зустрічним позовом про стягнення безпідставно одержаних коштів та про визнання договору підряду №06/12-19 від 12 грудня 2019 р. неукладеним
Суд першої інстанції, повертаючи без розгляду позовну заяву, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заявником зустрічного позову при зверненні не дотримано вимог ч. 4 ст. 173 ГПК України, якою регламентовано порядок об`єднання позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявлені вимоги не можуть бути розглянуті в цілому у порядку господарського судочинства, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення є спором про цивільне право.
Відповідно до ч. 4 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 180 ГПК України передбачено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього кодексу).
З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви на підставі вказаної норми.
Відповідно до    ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року.
Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст. ст.    253-254, 269, п.1 ч.1 ст.  275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 у справі №910/7712/20 залишити без змін.
4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 року у справі №910/7712/20.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Агрикова 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                М.Г. Чорногуз