ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 643/5851/17

провадження № 22-ц/818/4305/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань – Плахотнікової І.О.,

учасники справи: 

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі – ОСОБА_2 , Коробівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області,

третя особа: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу 

за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 16 квітня 2020 року, постановлену суддею Горбуновою Я.М., в залі суду в місті Харкові, 

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 16 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. 

В апеляційній скарзі  ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд рішення Московського районного суду від 12 червня 2017 року за нововиявленими обставинами задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не було надано оцінку та проігноровані обставини, які вона зазначала у своїй заяві, а саме те, що позов ОСОБА_1 не підписував, до суду жодного разу не з`являвся, судовий збір не сплачував, договір з адвокатом не підписував. Вказувала всі ті ж самі доводи, які зазначала в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12 червня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Дане рішення переглядалося у апеляційному та касаційному порядку. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року рішення залишено без змін. Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 28 січня 2019 року рішення Московського районного суду м.Харкова та ухвала апеляційного суду Харківської області залишені без змін.

23 січня 2020 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд рішення Московського районного суду від 12 червня 2017 року за нововиявленими обставинами.

З посиланням на п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України зазначила, що через те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи Московським районним судом м.Харкова вона не змогла подати до суду докази, які вважає важливими для прийняття рішення по справі за позовом ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.
В своїй заяві вона також зазначила, що їй не було відомо про рух справи у суді, оскільки ніяких повісток вона не отримувала, жодної заяви вона до суду не подавала, у тому числі не подавала апеляційну та касаційну скарги. Якщо б їй було відомо про розгляд даної справи, то вона надала б суду наступну інформацію: про розгляд аналогічної справи в Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська; про наявність в матеріалах кримінального провадження по факту підробки заповіту, на яке суд посилався у рішенні, інших експертиз, які б спростовували висновки суду; про те, що кримінальна справа на даний час не закрита, а постанова про її закриття, на яку посилався суд у рішенні, скасована; про те, що позов від імені ОСОБА_1 саме ним не подавався до суду і при поданні позову були порушені правила підсудності; про те, що представник, який представляв інтереси позивача, на час розгляду справи не мав повноважень захисника; про те, що суд не допитав важливого свідка, який допитувався у кримінальному провадженні; про те, що при складанні та оформлені заповіту було порушено ряд нормативних актів та положень законів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 червня 2017 року суд першої інстанції виходив з того, що наведені ОСОБА_3 в заяві про перегляд рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 червня 2017 року докази на які заявник посилалась як на нововиявлені обставини, є новими доказами, а не доказами, які підтверджують нововиявлені обставини.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п.7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року)

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

ОСОБА_3 було надано наступні докази рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2014 р., ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 р., ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 01.06.2016 р., постанова ВС у складі ВКС від 28.08.2019 р., постанова Дніпропетровського апеляційного суду від 29.11.2019 р., ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.04.2017 р., експертизи, проведені у кримінальній справі, від 07.04.2015 р., 29.05.2013 р., 13.06.2015, 25.06.2015 р., витяги з ЄРДР від 19.09.2019 р., 13.02.2020 р., 28.01.2020 р., заява ОСОБА_1 від 26.03.2012 р. приватному нотаріусу, заява-заперечення ОСОБА_2 до Свердловського обласного суду на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, повідомлення слідчого Золотоніського відділу поліції ГУП у Черкаській області від 28.01.2020 р., заява ОСОБА_4 слідчому СВ Золотоніського відділу поліції ГУП у Черкаській області від 06.07.2019 р., ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду від 19.10.2017 р., постанова слідчого СВ Золотоніського відділу поліції ГУП у Черкаській області від 05.06.2019 р., протокол допиту свідка від 30.03.2012 р., титульна сторінка підшивки заповітів, протокол виїмки від 02.04.2012 р., довіреності від 25.08.2009р., 23.06.2008 р., 24.06.2008 р., 26.07.2008 р., заява ОСОБА_5 від 09.12.2011 р., витяг з журналу нотаріальних дій від 09.12.2011р., запит до ПАТ «Укртелеком» від 06.02.2020 р., витяги з реєстру прав нерухомості, витяг з ЕРАУ від 06.02.20 р., скріншот Приват -24 та відповідь на запит АТ КБ «Приватбанк» від 01.04.2020р.,

Підстави, на які ОСОБА_3 вказує як на нововиявлені обставини могли бути перевірені в ході апеляційного та касаційного перегляду справи, правом на які ОСОБА_3 скористалася. 

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 – відхилено. Рішення Московського районного суду м. Харкова – залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 28 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 – залишено без задоволення. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року – залишено без змін.

ОСОБА_3 посилається на те, що оскільки їй не було відомо про рух справи, вона була позбавлена можливості надати такі докази до суду першої та апеляційної інстанції.

Відмова у задоволенні позову ОСОБА_1 не позбавляє права ОСОБА_3 звернутися до суду з власним позовом про визнання недійним заповіту та доводити заявлені вимоги тими доказами, які вважає належними та допустимими.

Матеріали справи свідчать про те, що і таким своїм правом ОСОБА_3 скористалася. 
Так, у квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа – Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено.

Визнано заповіт ОСОБА_5 , засвідчений Коробівською селищною радою Золотоніського району Черкаської області від 18 грудня 2008 року, недійсним.

Визнано свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Кравченок С. В. ОСОБА_2 27 березня 2012 року після смерті ОСОБА_5 недійсним.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року.

Питання щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року переглядалось судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій неодноразово.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року, заяву задоволено, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Красногвардійського районного судум. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року, заяву задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, треті особи: Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Вказані ОСОБА_3 доводи не є такими, з якими закон пов`язує можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367,368,, 371, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 – залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 16 квітня 2020 року – залишити без змін.
       
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук 

Судді –                                                                        О.В. Маміна 

                                                                               С.С. Кругова