КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№ 33/824/3561/2020                                                                                   Постанова винесена суддею Карабанем В.М.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                     
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
28 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута              до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 та його захисника Шумова О.В., розглянувши апеляційну скаргу 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого,  працюючого водієм таксі «Uber», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,  
 
на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 06 липня  2020 року,
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 06 липня  2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,              та на підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі             420 грн. 40 коп.  
 
Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне  правопорушення, згідно якого, 09 травня 2020 року о 08 год. 30 хв. на першому з`їзді з мосту Патона в напрямку Набережного шосе  ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольсваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 ,                     з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, зіниці очей не реагують на подразник світла, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення,                   09 травня 2020 року о 08 год. 30 хв. на першому з`їзді з мосту Патона в напрямку Набережного шосе  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольсваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота Рав 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України.                    
Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1              ст. 130 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі зі змінами до неї ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з грубим порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, просить змінити постанову суду та закрити провадження у справі в частині ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ч. 1 ст.  247 КУпАП у зв`язку з  відсутністю складу адміністративного правопорушення, а в решті постанову залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що працівниками поліції на місці зупинки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння технічними засобами, натомість в протоколі зазначили про начебто ознаки наркотичного сп`яніння. Між тим, від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки він не відмовлявся, про проведення огляду та результати огляду йому не оголошувалось, акт огляду працівником поліції не складався.
При цьому були відсутні свідки при огляді на місці зупинки, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер та не використовувались спеціальні технічні засоби для проведення огляду на місці зупинки. 
         Крім того, відповідно до протоколу, інспектором поліції зафіксовано факт стану наркотичного сп`яніння о 8 год. 30 хв., час складання протоколу зафіксовано о 10 год. 50 хв., а згідно уривків відеофіксації, які знаходяться в матеріалах справи, відмова його від проходження огляду на стан сп`яніння в установі МОЗ була о 10 год. 53 хв., тобто вбачається порушення інспектором поліції ч. 4 ст. 266 КУпАП, оскільки огляд на стан сп`яніння повинен був бути зроблений не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, тобто до 10 год. 30 хв., а тому, оскільки дії інспектора поліції відбувались поза нормами ч. 4 ст. 266 КУпАП, то такий протокол є недопустимим доказом.
Окрім цього, у протоколі зазначено, що у нього були ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що слабко реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя, однак зазначені відомості являються недопустимими, так як зафіксовані з порушенням встановленого порядку та встановлені без відповідного акту огляду.
Також в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що є неприпустимим в контексті чинного законодавства України.
На відеофіксації також співробітником поліції не було роз`яснено свідкам їх права, що є грубим порушенням чинного законодавства України та тягне за собою визнання не допустимими доказів з присутністю цих осіб.
Крім того, фіксація відеозапису, яка була долучена при складанні протоколу на місці, не була безперервною, хоча вона мала відбуватись починаючи з початку виконання службових обов`язків інспектором поліції і до закінчення об 11 год. 10 хв., а натомість відеозапис, який зафіксований поліцією, складає всього не більше 3 хвилин за весь зазначений період, тобто в матеріалах справи наявні тільки уривки з фіксації відеозапису, що є неприпустимим в контексті законодавства України.
Тобто інспектором поліції було грубо порушено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від                            18.12.2018 року, що тягне за собою визнання такої відеофіксації недопустимою, як доказ до справі.
Окрім цього, звертає увагу на те, що його робота щільно пов`язана з автомобілем, відрядженнями та перевозкою людей, і це єдине джерело доходу для нього та його сім`ї.
За таких обставин, вищезазначене свідчить про складання протоколу за ст. 130 КУпАП в порушення ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП та рядку Інструкцій, що регламентують оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, проведення огляду на стан відповідного сп`яніння та застосування приладів і засобів відеофіксації.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення                  ОСОБА_1 та його захисника Шумова О.В., які підтримали апеляційну скаргу зі змінами, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1                        п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило зіткнення та пошкодження транспортного засобу «Тойота Рав 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , ґрунтується на досліджених у справі доказах, яким суд дав належну оцінку, в тому числі з точки зору їх допустимості.
Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 417476 від 09 травня                     2020 року, з якого вбачається, що у цей день о 08 год. 30 хв. на першому з`їзді з мосту Патона в напрямку Набережного шосе в м. Києві  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольсваген Поло», державний номерний знак                              НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота Рав 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, а також місце зіткнення транспортних засобів, їх  розташування після зіткнення, дані щодо характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими одразу після дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин події.
Такий висновок суду першої інстанції у вказаній частині не оспорюється ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі.
Разом із цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недотримання вимог законодавства працівниками патрульної поліції під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене                     ч. 1  ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним  наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок). 
Згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
 Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, як це передбачено п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  наказом МВС України від                          07.11.2015 року за №1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Так, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1  пояснив, що після оформлення щодо нього протоколу за ст. 124 КУпАП, всі почали роз`їжджатися, але потім працівники поліції зупинилися та сказали йому проїхати за ними в інше місце для перевірки його ще й на стан сп`яніння. Після того, як вони зупинилися, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів,                        а лише після появи свідків о 10 год. 53 хв. запропонували пройти огляд у медичній установі, що підтверджується відеозаписом. Разом з тим, протокол по ст. 130 КУпАП щодо нього було складено о 10 год. 50 хв., тобто з порушеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП, оскільки його огляд на стан сп`яніння мав бути зроблений більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому такий протокол є недопустимим доказом.
 
З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за  ч. 1 ст. 130 КУпАП, який було складено 09 травня 2020 року о 10 год.                          50 хв., вбачається, що 09 травня 2020 року  о 08 год. 30 хв. на першому з`їзді                      з мосту Патона в напрямку Набережного шосе ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольсваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, зіниці очей не реагують на подразник світла, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , викладених на бланках і заповнених однією особою, та лише підписаних ними особисто, 09 травня 2020 року о 10 год. 52 хв. гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «VW Polo», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, у їх присутності відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння.
З відеозапису нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції слідує, що направлення працівниками поліції                     ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та відмова останнього від проходження такого огляду відбувалася о 10 год. 52 хв., тобто після спливу двох годин з моменту встановлення працівниками поліції підстав для направлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, з огляду на те, що пояснення ОСОБА_1 щодо порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП не спростовуються доказами у справі, то процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена, на що обґрунтовано вказував і ОСОБА_1 та його захисник  Шумов О.В. під час апеляційного розгляду.
Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення за        ч. 1 ст. 130 КУпАП не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх. 
З огляду на викладене, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі           п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи, що попереднє стягнення було накладено за правилами ст. 36 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції, відповідно до  ст. 33 цього Кодексу, враховує характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та вважає за необхідне застосувати до нього  адміністративне стягнення у виді штрафу.
За таких обставин, апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 06 липня                   2020року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
В решті постанову залишити без змін. 
         Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
                Суддя
         Київського апеляційного суду                                                       Горб І.М.