ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16747/20                                                                       Головуючий у І інстанції - Шевченко Н.М.
                                                                                                                                 Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 15 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
 Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
           Головуючого судді:                                                      Губської Л.В., 
 суддів:                                                                Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком», Акціонерне товариство «ГОУ ІНВЕСТ АГ», Акціонерне товариство «ГОУ ОСТ ІНВЕСТ»,  про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 20.07.2020 року № 2468/5 «Про задоволення скарги».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час розгляду скарги порушив право позивача бути присутнім, як того вимагає порядок. За висновком позивача, неповідомлення його за 2 дні до розгляду скарги про засідання відповідної комісії має наслідком прийняття оскаржуваного наказу без дотримання принципу правової визначеності, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2020 року у задоволені  адміністративного позову відмовлено, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки електронна пошта та особистий номер телефону не були відомі комісії Мін`юсту, обов`язок останнього додатково повідомляти заінтересовану особу виключається, тобто розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Міністерства юстиції України є належним та достатнім способом повідомлення позивача.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи  та невідповідність висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені в позові, яким, як вважає апелянт, судом першої інстанції не надано належної оцінки. 
Відповідачем та представником третіх осіб ТОВ «Євротранстелеком» та АТ «ГОУ ІНВЕСТ АГ» подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, та правильність висновків суду першої інстанції.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.07.2020 керівником ТОВ «Євротранстелеком» призначено ОСОБА_2 , до переліку засновників (учасників) юридичної особи входили АТ «Гоу Інвест АГ», АТ «Гоу Ост Інвест АГ», кінцеві бенефіціарні власники: громадянин ОСОБА_3 , «Вітркон ГМБХ», громадянин ОСОБА_4 , громадянка Австрії ОСОБА_5 .
07.07.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_6 зроблено реєстраційні записи № 10741070030000020 та № 10741070031000020, якими внесено зміни до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу або інформації про засновників та зміни керівника юридичної особи.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.07.2020 № 1006881291, станом на 09.07.2020 керівником ТОВ «Євротранстелеком» значиться ОСОБА_1 , зі складу засновників (учасників) юридичної особи виключено АТ «Гоу Інвест АГ», Акціонерне товариство «Гоу Ост Інвест АГ», до складу кінцевих бенефіціарних власників включено громадянина України ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із такими діями приватного нотаріуса, АТ «Гоу Інвест АГ» та АТ «Гоу Ост Інвест АГ» звернулись до Міністерства юстиції України зі скаргою від 13.07.2020.
17.07.2020 за результатами розгляду скарги складено висновок, яким рекомендовано задовольнити скаргу в повному обсязі зі скасуванням відповідних реєстраційних дій.
20.07.2020 Міністерством юстиції України наказом № 2468/5 на підставі висновку від 17.07.2020 скаргу АТ «Гоу Інвест АГ» та АТ «Гоу Ост Інвест АГ» від 13.07.2020 задоволено в повному обсязі, реєстраційні дії скасовано, тимчасово заблоковано приватному нотаріусу ОСОБА_6 доступ до реєстру строком на 3 місяці, приватному нотаріусу ОСОБА_8 - строком на 1 місяць.
Позивач, вважаючи свої права порушеними внаслідок видання цього наказу,  звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглядаючи справу і відмовляючи в задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що, Міністерство юстиції України як суб`єкт владних повноважень довело правомірність своїх дій, оскільки ним було вчинено усі можливі заходи щодо повідомлення позивача про засідання комісії з питань розгляду скарг.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, відповідно до статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-ІV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 755-ІV) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено (частина 5 статті 34 Закону № 755-ІV).
Згідно із частиною 6 статті 34 Закону № 755-ІV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову в задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; в1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю/
Порядок   розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (ч. ч. 9, 10 ст. 34 Закону № 755-ІV).
Процедуру розгляду, відповідно до Закону № 755-ІV, скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).
Згідно з пунктами 2, 3, 4 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.
Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.
Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.
Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.
Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.
Пунктом 8 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:
1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;
2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;
3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.
Відсутність осіб, визначених абзацом 1 цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.
Пунктом 11 Порядку № 1128 встановлено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у   пункті 10   цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, засідання комісії Мін`юст відбулось 17.07.2020, відтак, заінтересовані особи мали бути повідомленими за 2 дні до такого заходу, при цьому, як зазначає відповідач, та не заперечується позивачем, оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту про час і місце засідання було розміщено вчасно.
Крім того, оскільки, станом на дату розгляду скарги за відомостями з Державного реєстру позивач був зазначений керівником ТОВ «Євротранстелеком», відповідачем за номером телефону, який наявний в державному реєстрі юридичних осіб, 16.07.2020 об 11:25 передано телефонограму, якою секретаря ОСОБА_9 повідомлено про запрошення ОСОБА_1 на засідання комісії, оскільки позивач перебував поза межами офісу, інформація про засідання передана йому пізніше, але в той же день.
Слід звернути увагу, що жодний документ, на підставі яких комісія Мін`юсту приймала рішення, не містить особистого номера телефону або електронної пошти позивача. Водночас, зі змісту п. 11 Порядку № 1128 убачається, що обов`язок повідомити заінтересовану особу одним із додаткових способів виникає лише у разі наявності інформації про засоби зв`язку з такою особою
Наведене свідчить про дотримання зі сторони Мін`юсту принципу належної обачності, оскільки останнім вжито всіх заходів, навіть тих, що виходять за межі обов`язку, з метою повідомлення заінтересованої особи про засідання комісії Мін`юсту.
Крім того, в контексті викладеного, колегія суддів вважає за необхідне також наголосити на наступному.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16 та від 26 червня 2019 року в справі № 1640/3394/18.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Міністерством юстиції України дотримано порядок повідомлення позивача про засідання комісії з питань розгляду скарг.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Карпушова

                                                                                                    
                                                                                                              А.Г. Степанюк