УХВАЛА

12 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 2а-10924/09/0470
адміністративне провадження № К/9901/22484/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі №2а-10924/09/0470 за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровській трубний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровській трубний завод» звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0000198812/0 від 09 квітня 2009 року, №0000198812/1 від 17 червня 2009 року та №0000198812/2 від 06 серпня 2009 року про визначення суми податкового зобов`язання з комунального податку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня     2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2020 року, адміністративний позовом задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Офіс великих платників податків Державної податкової служби 01 вересня 2020 року звернувся з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі позивач вказує, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та загалом вказує пункт 1 та пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підстави касаційного оскарження судового рішення.

Скаржник, як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначивши про застосування норм права з відступом від практики Верховного Суду. При цьому касаційна скарга не містить посилання на жодну постанову Верховного Суду, висновок якої не застосовано судом апеляційної інстанції.

Крім того, скаржник посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні. Однак, обґрунтувань у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржником не зазначено.

Враховуючи те, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу  Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня           2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі №2а-10924/09/0470 за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровській трубний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	В.В. Хохуляк