КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

_______________________________________
Справа  №752/22136/19
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/8575/2020                                                                                                                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
6 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:                     
                                                           судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                               суддів                                  Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
                                               при секретарі                      Коліснику В.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року (суддя Хоменко В.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антоновича, 122» про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії,
встановила:
 
у жовтні 2019р. позивач звернулася до суду з позовом про зобов`язання відповідача допустити до теплових мереж спеціалістів ПрАТ «ДТЕК «Київські електромережі» виконати припис, викладений в листі від 29 березня 2018 року, та надати згоду на проведення робіт по заміні електричного котла та проведенню автономного електропостачання в її офісне приміщення.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що вона є власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 . За сприяння ОСББ «Антоновича, 122» їй безпідставно була нарахована заборгованість за електропостачання, яка згодом була скасована, однак керівництво ОСББ «Антоновича, 122» чинить їй перешкоди у виконанні припису Київенерго щодо заміни електричного котла в офісному приміщенні, оскільки електричний щиток знаходиться у приміщенні ОСББ, яке не надає згоди на виконання робіт працівниками електромереж.
Доповнення до позовної заяви ОСОБА_1 судом до розгляду не прийняті.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Позивач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невірну оцінку наданим доказам, оскільки нежитлові приміщення, які належать їй на праві власності, відключені від центрального опалення ще у 2008 року і у даний час постало питання тільки про опломбування різьбових заглушок в місці приєднання до загально будинкової системи центрального опалення, однак відповідач чинить перешкоди працівникам ПАТ «Київенерго» для виконання цих робіт.
Також позивач посилається на неврахування судом тієї обставини, що для заміни електричного котла, який встановлений у її нежитловому приміщенні у 2007 році, 

необхідний дозвіл ОСББ на виконання робіт працівникам ПАТ «Київенерго», однак відповідач неправомірного такого дозволу не надає.
Позивач вважає, що судом неправомірно з неї стягнуто 5 000грн на користь ОСББ за правову допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін, вважаючи доводи позивача безпідставними, оскільки її твердження не доведені належними доказами, щодо проведення автономного електропостачання, то позивач не має права від`єднуватися від центрального опалення будинку в силу положень Правил постачання теплової енергії.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Коваленко-Голуб Г.О., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення керівника ОСББ «Антоновича, 122»   ОСОБА_2 та адвоката Варвася Д.О., які просили залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про право власності на нежиле приміщеннявід 29 жовтня 2001 року позивачу належать офісні приміщення для надання аудиторських послуг, площею 164.500 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (с.с.11 т.1).
Згідно акту №232 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 23 жовтня 2000р., затвердженого розпорядженням Московської РДА м. Києва № 14 від 10 квітня 2001р., пред`явлені до прийняття в експлуатацію офіси для надання аудиторських послуг, площею 164,5 м2, оснащені системами опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, електропостачання, виконані опоряджувальні роботи (с.с.50-51 т.1).
Листом структурного відокремленого підрозділу «Київська енергопостачальна компанія» ПАТ «Київенерго» від 29 березня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. 
Крім того у листі зазначається, що  під час обстеження приміщення працівником товариства за участі представника позивача виявлено, що радіатори відключено від централізованої системи опалення будинку, але різьбові заглушки, які встановлено в місцях приєднання радіаторів до загальнобудинкової системи центрального опалення не опломбовано пломбами товариства, транзитні стояки загальнобудинкової системи центрального опалення в межах приміщення не заізольовані, акт огляду прихованих робіт на засвідчення виконання робіт з теплової ізоляції відсутній, також відсутня проектна документація на встановлення обладнання з обігріву приміщення від електричної енергії та акт щодо встановлення такого обладнання для визначення дати проведення даної дії. (с.с.5 т.1).
23 січня 2019р. позивач звернулась до КП «Київтеплоенерго» із заявою про направлення інспектора для опломбування різьбових заглушок, які встановлені в місцях відпайки від загальної централізованої системи опалення у вбудовано-прибудованому приміщенні, площею 164,5 м2, що розташоване у будинку АДРЕСА_1 (с.с.6 т.1).
20 травня 2019 року представником КП «Київтеплоенерго» інженером 2 категорії ОСОБА_3 в присутності представника підприємства ОСОБА_4 та представника ОСОБА_1 , складено акт № 2/2-1/05-03 про те, що згідно завдання керівництва була здійснена спроба опломбувати у тепловому пункті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , запірну арматуру системи опалення нежитлового приміщення, яке 

належить ОСОБА_1 , однак запірна арматура не опломбована, оскільки голова правління ОСББ «Антоновича, 122» відмовилась надати доступ до теплового пункту, який знаходиться на балансі ОСББ (с.с.7 т.1).
Листом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» № 1/03/ДепТП/1/./111110 від 31 січня 2019р. ОСОБА_1 повідомлено про варіанти живлення об`єкту в залежності від точок розміщення. Також позивачу роз`яснено, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку приєднання вбудованих приміщень (або квартир, паркомісця) об`єкта архітектури до електричних мереж оператора системи розподілу, крім як отримання технічних умов на електропостачання об`єкта архітектури (будинку в цілому). Для збільшення величини потужності для електропостачання окремого приміщення об`єкта архітектури (із забезпеченням надійності електропостачання інших приміщень чи квартири) власник (балансоутримувач) внутрішньобудинкової електропроводки об`єкта архітектури (будинку) або споживач від імені власника (балансоутримувача) з наданням відповідного дозволу (доручення або довіреності), замовляє в оператора системи розподілу послугу з приєднання до електричних мереж будинку в цілому, у зв`язку із приєднанням додаткової електричної потужності (с.с.8 т.1).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам справи, наданим доказам та ґрунтуються на нормах матеріального права.
За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. 
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі могли відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювалося у порядку, що затверджувався центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води заборонялося. 
Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року був затверджений Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.
Вказаним Порядком було передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від  отримання послуг  ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу  міжвідомчу комісію  для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.
Для  вирішення  питання  відключення  окремих   приміщень житлового  будинку  від  мереж  централізованого опалення власник, наймач  (орендар)  приміщення  повинен  звернутися  до  Комісії  з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.
Комісія  після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає   рішення,   яке   має   враховувати   затверджений   план перспективного  розвитку  систем централізованого теплопостачання, існуючий  стан  мереж  енергозабезпечення  даного  поселення   або окремого мікрорайону. 
Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний термін надається заявникові.
При  позитивному  рішенні  Комісії  заявнику  надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального  

(автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.
            Такий порядок існував до листопада 2007 року, коли Міністерством з питань житлово-комунального господарства України наказом № 169 були внесені зміни до наказу Мінбуду України № 4 від 22 листопада 2005 року, згідно яких рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.
Отже, зазначені зміниунеможливили відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих приміщень у багатоквартирному будинку і дозволяли таке відключення лише будинку в цілому.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 стверджує, що нежитлові приміщення, які належать їй на праві власності, були відключені від централізованого теплопостачання до 2008 року працівниками КП «ЖЕО-112» за участю спеціаліста Мінпаливенерго.
Вказане твердження суперечить вищезазначеним нормам, які регулювали порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання у період з 2005 по 2019 рік.
Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, рішення відповідної комісії, акту, складеного працівниками КП «ЖЕО-112», тощо які б засвідчували факт відключення нежитлових приміщень позивача від мереж центрального теплопостачання.
З 1 травня 2019 року введений в дію новий Закон України Про житлово-комунальні послуги», яким передбачена можливість відмовитися від централізованого опалення і гарячого водопостачання.
Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року затверджені Правила надання послуг з постачання теплової енергії, які передбачають право споживача у встановленому законодавством порядку відключитися від систем (мереж) централізованого теплопостачання (централізованого опалення) (пункт 43).
Суд першої інстанції правомірно зазначив, що позивачем не надано жодного доказу у підтвердження правомірності відключення її нежитлових приміщень від централізованого опалення у 2008 році, а також у підтвердження звернення до ОСББ з приводу відключення її нежитлових приміщень від централізованого опалення, як до 1 травня 2019 року, так і після набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом тієї обставини, що листом СВД «Київська енергетична компанія» ПАТ «Київенерго» від 29 березня 2018 року  підтверджено відсутність опалення у її нежитлових приміщеннях, відключення радіаторів  від централізованого опалення та необхідність тільки опломбувати різьбові заглушки, які встановлені в місцях відпайки від загальної централізованої системи опалення, колегія суддів вважає безпідставними, так як у рішенні суду першої інстанції надана детальна оцінка вказаним обставинам.
Крім того, у вказаному листі не зазначається про правомірність відключення нежитлових приміщень від централізованого опалення, а також зазначено, що транзитні стояки загально будинкової системи централізованого опалення у межах приміщення  не за ізольовані, акт прихованих робіт на засвідчення виконання робіт з теплової ізоляції відсутній, відсутня проектна документація на встановлення обладнання обігріву приміщення від електричної енергії та акт встановлення такого обладнання.
Оцінюючи акт від 20травня 2019 року, складений працівниками КП «Київтеплоенерго» про відмову голови ОСББ допустити вказаних працівників до теплового пункту ОСББ для опломбування запірної арматури, суд першої інстанції правильно 

зазначив, що співробітниками КП «Київтеплоенерго» не надано документів у підтвердження правомірності виконання ними вказаних дій, зокрема, виданого ним наряду для виконання вказаних робіт, а також обґрунтування правомірності  вчинення таких дій без попереднього повідомлення ОСББ, надання рішення комісії місцевого самоврядування, тощо. 
Судом першої інстанції детально описаний порядок, передбачений діючим законодавством, відключення нежитлових приміщень від централізованого опалення будинку, доказів дотримання якого позивачем суду першої інстанції надано не було.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача допустити до теплового пункту будинку спеціаліста ПрАТ «ДТЕК «Київські електромережі» виконати припис, викладений у листі від 29 березня 2018 року, так як вказаний лист не є приписом, а вказана установа не зверталася до ОСББ з приводу допуску працівників до теплового пункту будинку.
Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати згоду на проведення робіт по заміні електричного котла та проведення автономного електропостачання до нежитлових приміщень позивача, суд першої інстанції правильно послався на норми, які регулюють питання про встановлення нових електроустановок.
Також суд першої інстанції правомірно вказав на те, що позивачем не надано жодного доказу у підтвердження того, що у нежитлових приміщеннях встановлений електричний котел і наявна будь-яка проектна документація по встановленню такого котла.
Позивачем суду першої інстанції не були надані докази звернення до суб`єкта господарювання, що проводить діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, з приводу підключення її нежитлових приміщень до окремої електроустановки, та виготовлення відповідної проектної документації.
Також позивачем не надано доказів звернення до відповідача з приводу надання згоди на проведення робіт по заміні електричного котла та проведення автономного електропостачання до її нежитлових приміщень.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про недоведеність вказаних позовних вимог.
Надані під час апеляційного розгляду позивачем докази колегією суддів не приймаються з таких підстав.
За правилами ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Позивачем під час апеляційного розгляду не зазначено, з яких підстав нею не були надані суду першої інстанції документи, які підтверджують укладання договору про нестандартне приєднання до електричних мереж розподілу, технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок та інші, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для прийняття нових доказів.
Крім того, позивачем суду не надано доказів, що для виконання умов укладеного договору необхідний доступ до електромереж будинку.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена можливості захистити свої права та інтереси, у разі дотримання процедур, визначених діючим законодавством, стосовно відключення від централізованого опалення її нежитлових 

приміщень та приєднання до електромережі окремої електроустановки.
Стосовно вимог позивача та її представника про зобов`язання відповідача надати доступ для виконання робіт відповідно до договору, технічних умов та проектної документації, затвердженої ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», про зобов`язання голову ОСББ ОСОБА_2 відкрити вхід до приміщень позивача, які були заявлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів зазначає, що вони не підлягають розгляду згідно положень ч. 6 ст. 367 ЦПК України, на що зверталася увага представника позивача.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції неправомірно стягнув з неї на користь відповідача 5 000грн витрат на правову допомогу колегія суддів вважає необґрунтованими.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідачем суду першої інстанції надані докази понесення витрат на правничу допомогу, позивачем не було заявлено про не співмірність таких витрат, у задоволенні позову відмовлено, відтак суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про стягнення цих витрат з позивача на користь відповідача.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів
 
постановила:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                     І.М. Рейнарт  

Судді                                                                        Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк